Справа № 300/7917/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/7917/24 пров. № А/857/5401/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі № 300/7917/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

місце ухвалення судового рішення м. Івано-Франківськ
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїГригорук О.Б.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі № 300/7917/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування з 16.07.2021 при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 заробітної плати згідно довідки № 06 від 12.03.2021, виданої Акціонерним товариством "Компанією з реалізації невикористаних активів" (SA "CAAN" Республіки Молдова) та довідки № К-201 від 15.03.2021, виданої Архівним відділом Адміністрації міста Нижневартовска.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 16.07.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням заробітної плати згідно довідки № 06 від 12.03.2021, виданої Акціонерним товариством "Компанією з реалізації невикористаних активів" (SA "CAAN" Республіки Молдова), за період з вересня 1984 по червень 1986, та довідки № К-201 від 15.03.2021, виданої Архівним відділом Адміністрації міста Нижневартовска РФ, за період з січня 1988 по лютий 1994, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Однак, позивачем не підтверджено довідку про заробітну плату первинними документами (не надано копій первинних документів). Вказує, що позивач не підтвердив страховий стаж за спірний період відомостями індивідуального (персоніфікованого) обліку та не надав доказів сплати страхових внесків за цей період до Пенсійного Фонду російської федерації. Також, апелянт вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач та позивач повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що аргументи відповідача не містили належних та об`єктивно обумовлених обґрунтувань, які б спростовували відповідність вищевказаних довідок, а сумніви відповідача самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при нарахуванні позивачу пенсії, тому неврахування при нарахуванні пенсії довідок про заробітну плату № 06 від 12.03.2021 та № К-201 від 15.03.2021 з мотивів ненадання первинних документів про заробітну плату за періоди роботи на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення, а саме належним чином засвідчених копій особових рахунків за період 1984-1986, 1988-1994 роки, не може бути підставою для неврахування заробітної плати, яку отримував позивач для обчислення його пенсії.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 у справі № 300/5209/22 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу для призначення пенсії за віком: періоду роботи з 24.01.1988 по 01.01.1991 в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, періоду здійснення підприємницької діяльності з 14.07.1994 по 30.09.1997 та періодів з 01.04.2005 по 31.12.2008, з 01.05.2009 по 31.12.2009 та з 01.01.2010 по 31.12.2010 суцільним порядком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу для призначення пенсії за віком: періоду роботи з 24.01.1988 по 01.01.1991 в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців; періоду здійснення підприємницької діяльності з 14.07.1994 по 30.09.1997 та періодів з 01.04.2005 по 31.12.2008, з 01.05.2009 по 31.12.2009 та з 01.01.2010 по 31.12.2010 суцільним порядком та повторно розглянути заяву від 05.10.2021 про призначення пенсії за віком із врахуванням вказаних періодів та прийняти відповідне рішення. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішенням суду від 13 листопада 2023 у справі № 300/5221/23 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області щодо незарахування до страхового стажу для призначення пенсії за віком періоду проходження військової служби з 10.05.1986 по 10.11.1987 відповідно до заяви від 05.10.2021 та визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 05.06.2023 за № 90 про відмову у призначенні пенсії в частині неврахування до страхового стажу періоду проходження військової служби з 10.05.1986 по 10.11.1987. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу для призначення пенсії за віком період проходження військової служби з 10.05.1986 по 10.11.1987 відповідно до заяви від 05.10.2021 та враховуючи рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 у справі №300/5209/22 та призначити пенсію за віком з 16.07.2021.

З 16.07.2021 ОСОБА_1 на виконання судового рішення у справі № 300/5221/23 призначено пенсію за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

За результатом розгляду звернення позивача, Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області відповіддю від 17.04.2024 № 4133-2820/К-02/8-0900/24 повідомило, що страховий стаж позивача становить 29 років 4 місяці 4 дні, коефіцієнт стажу - 0,29333. Заробітна плата, зарахована за періоди з 01.04.2002 по 31.12.2003 і з 01.04.2005 по 07.12.2020, за даними персоніфікованого обліку становить 1818,29 грн (0,19940 х 9118,81, де 0,19940 - індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії, 9118,81 грн - показник середньої заробітної плати за три попередні (2018-2020) роки). Розмір пенсійної виплати станом на 01.03.2024 становить 2725 грн. До заяви від 05.10.2021 позивач надав довідки про заробітну плату: № 06 від 12.03.2021, видану Акціонерним товариством "Компанією з реалізації невикористаних активів" (SA "CAAN" Республіки Молдова), за період з вересня 1984 по червень 1986, коли позивач працював на Страшенському заводі "Комплектхолодмаш" в Молдавській РСР; № К-201 від 15.03.2021, видану Архівним відділом Адміністрації міста Нижневартовска РФ, за період з січня 1988 по лютий 1994, коли позивач працював в управлінні механізованих робіт № 3 треста "Нижневартовскнафтоспецбуд" в РФ. Відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Оскільки позивачем не надано первинних документів про заробітну плату, а саме належним чином засвідчених копій особових рахунків за період 1984-1986, 1988-1994 роки, тому не враховано зазначені у зверненні довідки при нарахуванні пенсії (а.с.11).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон України №1058-IV).

Згідно ст.1 Закону №1788-XII, зокрема, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абз.3 ч.1 ст.24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абз.5 ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону № 058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

У відповідності до підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 (надалі - Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Відповідно до п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Таким чином, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

При цьому, визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.12.2005 р. №22-1, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2018р. у справі № 527/1655/17; від 31.08.2022р. у справі № 280/8521/20.

Водночас, як Порядком №22-1, так і іншим нормативним документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, якими повинна підтверджуватись довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, а також не передбачено порядок підтвердження довідки про заробіток первинними документами, якщо відомості про заробітну плату відсутні в архівній установі.

Разом з тим, згідно з абз.1 та 2 ч.3 п.2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000р. із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п.2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно ч.3 ст.44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Так, відповідно до довідки про заробітну плату № 06 від 12.03.2021, виданої Акціонерним товариством "Компанією з реалізації невикористаних активів" (SA "CAAN" Республіки Молдова), за період роботи на Страшенському заводі "Комплектхолодмаш" в Молдавській РСР з вересня 1984 по червень 1986 року, та у вересні 1986 року позивачу була нарахована заробітна плата (а.с.10).

Згідно довідки від 15.03.2021 № К-201, виданої архівним відділом адміністрації міста Нижневартовська позивачу за період роботи в управлінні механізованих робіт № 3 треста "Нижневартовскнафтоспецбуд" на території РФ з січня 1988 року по лютий 1994 року, а також у липні та листопаді 1994 року позивачу нараховувалась заробітна плата. Районний коефіцієнт 70% (а.с.9).

Зі змісту довідок № 06 від 12.03.2021 та № К-201 від 15.03.2021, вбачається, що вони видані на підставі особових рахунків. Крім того, зазначені довідки завірені печаткою, містять відомості про фактичну суму заробітної плати позивача.

Щодо не надання доказів сплати страхових внесків за цей період до Пенсійного Фонду російської федерації, то колегія суддів вказує на наступне.

Так, колегія суддів враховує правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 560/4616/20, де суд не досліджував питання чи нараховувались позивачу, але не сплачувались страхувальником страхові внески. Сплата страхувальником страхових внесків є кінцевим етапом, якому передує нарахування страхового внеску. Зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску так як і обов`язок по його нарахуванню покладено саме на страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за не нарахування страхового внеску покладено також на страхувальника.

Верховний Суд у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 607/1967/17 зазначив, що особа не може відповідати за несвоєчасну виплату заробітної плати та несплату страхових внесків, а наявність заборгованості по заробітній платі та несплата страхувальником страхових внесків у спірний період не може бути підставою для неврахування заробітку під час обчислення пенсії.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що неврахування наданих позивачем довідок про заробітну плату є порушенням його конституційних прав на отримання належного пенсійного забезпечення.

При цьому, вказані довідки видані відповідно до вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та звітності, містять всі необхідні реквізити, підписані уповноваженою особою, скріплені печаткою та містять посилання на підставу видачі - особові рахунки нарахування заробітної плати.

Колегія суддів зазначає, що пенсійний орган не може нівелювати відомості довідок про заробітну плату, оформлених належним чином та позбавляти права позивача на належне пенсійне забезпечення з урахування набутого трудового стажу та одержаної заробітної плати. Крім того, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи у первинних документах.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що позивач не несе відповідальність за правильність складання відповідних довідок про заробітну плату для обчислення пенсії. Зазначені обставини є такими, що позивач не може їх самостійно усунути, виправити, вплинути на їх зміст чи в інший спосіб підтвердити періоди роботи, за які нараховувалась заробітна плата, а отже, такі обставини не можуть впливати на реалізацію права позивача на перерахунок пенсії.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо неврахування з 16.07.2021 при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 заробітної плати згідно довідки № 06 від 12.03.2021, виданої Акціонерним товариством "Компанією з реалізації невикористаних активів" (SA "CAAN" Республіки Молдова) та довідки № К-201 від 15.03.2021, виданої Архівним відділом Адміністрації міста Нижневартовска є протиправними.

Стосовно доводів про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом, то колегія суддів вказує на наступне.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 у справі №300/5209/22 до стажу позивача зараховано період роботи з 24.01.1998 по 01.01.1991 в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців; період здійснення підприємницької діяльності з 14.07.1994 по 30.09.1997 та періоди з 01.04.2005 по 31.12.2008, з 01.05.2009 по 31.12.2009 та з 01.01.2010 по 31.12.2010 суцільним порядком.

Після повторного розгляду заяви, відповідачем ухвалено рішення № 90 від 05.06.2023 про відмову в призначенні пенсії позивачу у зв`язку з недостатністю стажу для її призначення. При цьому, до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 р. у справі № 300/5221/23 відповідачем зараховано до страхового стажу позивача для призначення пенсії за віком період проходження військової служби з 10.05.1986 по 10.11.1987 відповідно до заяви від 05.10.2021 та враховуючи рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 у справі №300/5209/22 призначено пенсію за віком з 16.07.2021.

Також, вищевказаним рішенням суду визнано протиправними та скасовано рішення відповідача від 05.06.2023 за № 90 про відмову у призначенні пенсії, яке ґрунтувалося виключно на твердженнях відповідача про відсутність у нього необхідного страхового стажу для призначення пенсії і не містило жодних відомостей про неврахування спірних довідок про заробітну плату.

Тільки зі змісту листа відповідача від 17.04.2024 позивачу стало відомо про неврахування таких довідок при нарахуванні йому пенсії з єдиної підстави ненадання ним засвідчених належним чином копій особових рахунків за 1984-1986, 1988-1994 рр. При цьому, у такому листі відповідач нічого не зазначав про незрозумілість змісту та мови, якою викладена інформація у довідках та про необхідність надання їх перекладу на українсько мову.

Таким чином, оскільки про порушення свого права позивач дізнався лише зі змісту листа від 17.04.2024 р., то строк звернення до адміністративного суду за його захистом, встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України останнім не пропущено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі № 300/7917/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос