Справа № 150/153/25
Суддя: Цимбалюк Л. П.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №150/153/25
Провадження по справі №2-а/150/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Савковій С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №129 від 14.01.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17000 грн.

Позивачем зазначається, що згідно відомостей, зазначених у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, ним порушено вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині не з`явлення за викликом до ТЦК та СП у визначений у повістці строк без поважних причин для визначення призначення на особливий період і тим самим в порушення вимог абз.2 ст.17 Закону України «Про оборону України» не виконав свій обов`язок, визначений ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В позові ОСОБА_1 вказав, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Копію постанови, датованої 14.01.2025, позивач отримав 10.02.2025, звернувшись до Могилів Подільського ДВС, яким на підставі вказаної постанови накладено арешт на рахунки позивача у банку.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представником позивача адвокатом Поліщуком О.В., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 18.03.2025 (який укладено на невизначений термін, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителя.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.60 КАС України).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений у встановленому законом порядку.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 позовні вимоги не визнаються, заперечується проти їх задоволення. Обгрунтовуючи свої заперечення на позовну заяву, посилається на те, що 06.11.2024 поштовим зв`язком «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на зареєстровану/задекларовану адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 було надіслано повістку №1028512, згідно якої він зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 о 14 год. 00 хв. 19.11.2024 для уточнення даних. Згідно поштової довідки про причини повернення, повістка повернута по причині відсутності адресата за вказаною адресою. За приписами п.14 Порядку ведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про виклик по повістці, тому вважає, що всі дії ТЦК відповідаютьзакону та вчинені в межах повноважень, визначених законодавством, в строки, визначені законом. Вважає, що відповідачем правомірно було винесено у відношенні позивача відповідну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3ст.210-1 КУпАП й відповідно підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, переглянувши справу за наявними у ній доказами у їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.19 Конституції Україниправовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення, серед іншого, є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Судом встановлено, що 14.01.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було винесено постанову №129 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Постанова мотивована тим, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14 год. 00 хв. 19.11.2024 для уточнення даних шляхом направлення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 листа Укрпоштою. ОСОБА_1 у визначений у повістці час не з`явився, про причини неявки ТЦК та СП не повідомив. ТЦК та СП у форматі, визначеному у додатку 20 Порядку організації та ведення ивійськового обілку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, направив звернення від 30.11.2024 №Е352110 зметою доставлення до ТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 07.01.2025 ОСОБА_1 особисто прибув до ТЦК та СП, де складено проткол про адміністративне правопорушення.

Як зазначається в постанові ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.01.2025, ОСОБА_1 порушено вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині не з`явлення за викликом до ТЦК та СП у визначений у повістці строк без поважних причин для уточнення даних тим самим в порушення вимог абз.2 ст.17 Закону України «Про оборону України» не виконав свій обов`язок, визначений ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За вищевказаних обставин позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в сумі 17000 грн.

Позивач вважає, що зазначена вище постанова є абсолютно безпідставною, необґрунтованою, а обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення такими, що невідповідають дійсності.

Зокрема, ОСОБА_1 не погоджується з обставинами викладеними в постанові про адміністративне правопорушення від 14.01.2025, а саме, що останній не з`явився 19.11.2024 о 14 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно отриманої повістки. Оскільки, ОСОБА_1 жодних повісток про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбаченихКонституціє України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Перевіряючи оскаржувану позивачем постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд перевірив її на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею ст.210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно п. 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок), за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 28 Порядку, передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки(додаток 1).

Відповідно п. 40 Порядку, під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Згідно п. 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень на позовну заяву до відзиву додано копію повістки та рекомендованого відправлення, з якого вбачається, що 06.11.2024 поштовим зв`язком «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на зареєстровану/задекларовану адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 було надіслано повістку №1028512, згідно якої він зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 о 14 год. 00 хв. 19.11.2024 для уточнення даних. Згідно поштової довідки про причини повернення, повістка повернута по причині відсутності адресата за вказаною адресою.

Згідно з ст. 9, 77 КАС України розгляд справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, вільності та свободи у поданні суду доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень та доведенні перед судом в їх переконливості; однак, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, законодавчо встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Тобто, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень (вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі N 463/1352/16-а).

При цьому, суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 року у справі N К-7375/06).

Однак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що позивач свідомо ухилявся від виконання обов`язку та вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Як вбачається із наданої представником позивача копії військово облікового документу, сформованого 15.07.2024 Резерв +, ОСОБА_1 перебуває на обліку як військовозобов`язаний, ним 15.07.2024 уточнено свої дані, при цьому зазначається, що даний ВОД є дійсним до 15.07.2025.

Окрім того, як вбачається із копії рекомендованого пошгтового відправлення, ОСОБА_1 21.11.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 було скеровано заяву з доданими відповідними документами, що зазначаються в описі вкладення до заяви з метою оформлення відстрочки від призову на особливий період.

З наданих позивачем доказів встановлено, що дані ним оновлено вчасно. В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП не вказано, які дані не оновлено позивачем вчасно.

Завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів правил України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи положення п.3 ч.3 ст.286 КАС України, відповідно до якої, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, суд, за відсутності заперечень зі сторони відповідача, ґрунтуючись на підставі повно і всебічно з`ясованих обставинах в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які надані позивачем при зверненні до суду, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову та скасування постанови суб`єкта владних повноважень про накладення адміністративного стягнення, оскільки її винесено без достатніх правових підстав, необґрунтовано, з недотриманням принципів повноти і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на заначені огбставини справу про адміністративне правопорушення слівд закрити, що відповідає вимогам ч.2 ст.9 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

На підставі ст. 62 Конституції України, ст. 210, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283 КУпАП, керуючись ст. 2,4, 9, 72, 73, 77, 78, 79, 90, 139, 246, 255, 286 КАС України, суд

На підставі ст., ст. 5,72,77,79,159,241-246,250,251,255,286,293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №129 від 14.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК