Справа № 520/2346/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 р. справа №520/2346/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Марини Лук`яненко, розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом Керівника Берестинської окружної прокуратури Харківської області, який діє в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації, Державної екологічної інспекції у Харківській області до Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області, третя особа - Департамент захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної (військової) адміністрації, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Берестинської окружної прокуратури Харківської області (далі - Прокурор) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації, Державної екологічної інспекції у Харківській області до Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області, третя особа - Департамент захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної (військової) адміністрації, із зазначеним позовом, в якому просить суд:

1. визнати протиправною бездіяльність Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області () щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення «Бджолиний №2» та закріплення їх в натурі (на місцевості);

2. зобов`язати Сахновщинську селищну раду Берестинського району Харківської області () відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення «Бджолиний №2» загальною площею 3 га, яке частково знаходиться на землях Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області та закріплення меж Заказника в натурі (на місцевості).

В обґрунтування позовних вимог Прокурор зазначає, що відповідачем протиправно не забезпечено проведення робіт з винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення «Бджолиний №2» та не закріплено його межі в натурі (на місцевості), що, в свою чергу, унеможливлює його належне використання та зберігання, існування ймовірності використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, оскільки не визначено межі заповідника, земельна ділянка не віднесена до Державного земельного кадастру. У зв`язку з викладеним, з метою відновлення та захисту порушених інтересів держави, які полягають у неухильному дотриманні режиму охорони та використання об`єкта природно-заповідного фонду, Прокурором подано даний адміністративний позов до суду.

Ухвалою суду від 04.02.2025 прийнято позов до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Адміністративний позов направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронного кабінету останнього 31.01.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа. Також, ухвалу суду від 04.02.2025 направлено та доставлено до електронного кабінету останнього 04.02.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.

Проте, відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

14.02.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в якому відповідач зазначив, що 21.11.2024 року Сахновщинська селищна рада Берестинського району Харківської області прийняла рішення № 4208-VIII «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ентомологічний заказник місцевого значення «Бджолиний 2» котрим надано дозвіл виконавчим органам Сахновщинської селищної ради на розробку проекту землеустрою щодо організації встановлення меж території природно-заповідного фонду ентомологічний заказник місцевого значення «Бджолиний 2», орієнтовною площею 3,0000 га, який розташований за межами населених пунктів на території Новоолександрівського Старостинського округу Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області. В подальшому на підставі вищезазначеного рішення селищної ради між Сахновщинської селищною радою Берестинського району Харківської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕМТЕХСТАНДАРТ» укладено договір від 19.12.2024 року № 1651/5120 на виконання робіт щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ентомологічний заказник місцевого значення «Бджолиний 2». Наразі, виготовлений проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ентомологічний заказник місцевого значення «Бджолиний 2». Отже, відповідач вважає, що вказане свідчить про відсутність бездіяльності та порушень чинного законодавства України з боку Відповідача Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області.

Ухвалою суду від 14.04.2025 у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі відмовлено.

Від третьої особи до суду письмових пояснень не надходило, про розгляд справи третя особа повідомлялась належним чином.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно приписів ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом дійшов наступного.

Судом встановлено, що на території обслуговування Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області знаходиться ентомологічний заказник місцевого значення «Бджолиний 2» (далі - Заказник) площею 3,0 га, розташований на землях с.Зелений Клин (Ленінське) Берестинського району Харківської області, створений рішенням Харківської обласної ради № 652 від 03.12.1984 для збереження корисних комах-запилювачів люцерни та інших сільськогосподарських культур.

Відповідно до п.п. 1.1-1.5 Положення «Про ентомологічний заказник місцевого значення Бджолиний № 2» (далі - Положення), затвердженого начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області (далі - Управління) від 12.07.2010, Заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, у відношенні до якого встановлений особливий режим охорони і використання природних ресурсів.

Даний Заказник розташований на землях Новоолександрівської сільської ради Сахновщинського району 3 га.

Відповідно до п.1.6 Положення територія вказаного Заказника не вилучалася із земель вищевказаних юридичних осіб, разом з цим на останніх покладено обов`язок щодо належного утримання території Заказника та додержання встановленого режиму його охорони та збереження, за що вони несуть повну відповідальність.

Пунктами 1.7-1.8 Положення передбачено, що межі Заказника встановлюються в натурі зі встановленням інформаційно-охоронних знаків та наносяться на планово-картографічні матеріали відповідних землекористувачів та територіальних органів Держкомзему.

Державним Управлінням охорони навколишнього природного середовища в Харківській області на вказаний об`єкт природно-заповідного фонду видано охоронне зобов`язання щодо забезпечення режиму його охорони та збереження, а саме: Новоолександрівській сільській раді Сахновщинського району Харківської області площею 3 га (від 12.07.2010, зареєстроване за №6-20-06-Зк/2010).

Відповідно до вказаних охоронних зобов`язань землевласник Новоолександрівська сільська рада Сахновщинського району Харківської області взяла на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження Заказника відповідно до вимог Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та Положення.

Проте, за доводами Прокурора, наразі землевпорядна документація на Заказник не виготовлена, заходи з метою охорони та збереження територій та об`єктів відповідного заказника не проводились.

У зв`язку з невжиттям Сахновщинською селищною радою Берестинського району Харківської області заходів щодо проведення робіт з винесення меж в натурі ентомологічного заказника місцевого значення «Бджолиний 2» площею 3,0 га, Прокурор, який діє в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації, Державної екологічної інспекції у Харківській області, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Захист прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави згідно зі ст. 1 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 "Про прокуратуру" відносяться до мети здійснення функцій прокуратури України.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, звертатися до суду з позовом (п. 1 ч. 6 ст. 23 вказаного Закону).

Згідно частини 3 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу (частина 4 вказаної статті).

Аналіз положень ч.ч. 3, 4 ст. 53 КАС України у взаємозв`язку із змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

У постанові від 26.05.2020 № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що прокурор, подаючи позов до суду, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення законодавства, виявлені прокурором, вчинити дії для виправлення ситуації, а саме щодо подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 №3-рп/99, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3).

Надаючи правову оцінку щодо наявності інтересів держави при зверненні Прокурора з даним позовом до суду, суд зазначає, що правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів врегульовує Закон України "Про природно-заповідний фонд України" № 2456-XII від 16.06.1992.

Вказаним Законом передбачено, що природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища. У зв`язку з цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

Отже, порушення особливого режиму охорони території природно-заповідного фонду є порушенням інтересів держави, тому прокурор наділений повноваженнями звернутись до суду з позовом про їх захист.

Щодо виявлених порушень, суд зазначає наступне.

Так, Прокурор зазначив про невжиттям Сахновщинською селищною радою Берестинського району Харківської області заходів щодо проведення робіт з винесення меж в натурі ентомологічного заказника місцевого значення «Бджолиний 2» площею 3,0 га та та закріплення їх в натурі (на місцевості) фактично унеможливить збереження території відповідного об`єкту.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (далі за текстом - Закон № 2456-XII) до природно-заповідного фонду України належать, зокрема заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, які залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 7 Закону № 2456-XII, землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 25 Закону № 2456-XII заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

Статтею ст. 26 Закону № 2456-XII визначено, що на територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Крім цього, згідно із ч. 1 ст. 39 Закону № 2456-XII для забезпечення необхідного режиму охорони природних комплексів та об`єктів природних заповідників, запобігання негативному впливу господарської діяльності на прилеглих до них територіях установлюються охоронні зони.

Разом з цим, ст. 60 Закону № 2456-XII визначає, що охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Охорона територій та об`єктів природно заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. У разі необхідності їх охорона може покладатися на служби державної охорони розташованих поблизу природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків та регіональних ландшафтних парків. Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Таким чином, зі змісту вище зазначених норм законодавства вбачається, що для забезпечення режиму охорони та збереження об`єкта природно-заповідного фонду власники або користувачі такого об`єкту зобов`язані вжити всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про природно заповідний фонд України», зокрема вжити заходів для визначення та встановлення в натурі (на місцевості) меж територій природно-заповідного фонду.

Згідно зі статтею 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно статті 44 ЗК України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Згідно із ст. 45 ЗК України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Аналогічні положення містить стаття 7 Закону № 2456-XII, згідно з якою землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно статті 8 Закону № 2456-XII збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду забезпечується шляхом розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування.

Згідно статті 12 Закону №2456-Х11 управління природними заповідниками, біосферними заповідниками, національними природними парками, ботанічними садами, дендрологічними та зоологічними парками загальнодержавного значення, а також регіональними ландшафтними парками здійснюється їх спеціальними адміністраціями.

Спеціальні адміністрації очолюють керівники, які мають екологічну, біологічну або географічну освіту та які призначаються за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а на території Автономної Республіки Крим - також з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Управління територіями та об`єктами природно-заповідного фонду, для яких не створюються спеціальні адміністрації, здійснюється підприємствами, установами та організаціями, у віданні яких перебувають ці території та об`єкти.

Згідно статті 28 Закону №2456-Х11 власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Порядок фінансування заходів, пов`язаних з функціонуванням територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначений статтею 46 Закону, відповідно до якої витрати, пов`язані із забезпеченням режиму охорони і збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється за рахунок підприємств, установ, організацій, інших землевпорядників та землекористувачів, у віданні яких вони перебувають.

Стаття 53 Закону №2456-Х1 передбачає, що території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Статтею 60 Закону № 2456-XII передбачено, що охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. У разі необхідності їх охорона може покладатися на служби державної охорони розташованих поблизу природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків та регіональних ландшафтних парків.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

За змістом вказаних приписів у разі створення державної пам`ятки природи без вилучення земельної ділянки охорона її території покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вона перебуває відповідно до охоронного свідоцтва. Власники або користувачі земельних ділянок, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

У свою чергу, забезпечення режиму охорони та збереження державної пам`ятки природи здійснюється, зокрема, шляхом встановлення меж території державної пам`ятки природи в натурі відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що охоронним зобов`язанням від 12.07.2010 №6-20-06-Зк/2010 заказник місцевого значення «Бджолиний 2» площею 3,0 га передано під охорону Новоолександрівській сільській раді Сахновщинського району раді Харківської області, яка у відповідності до чинного законодавства має забезпечити дотримання встановленого режиму для заповідної території. Відповідно до вказаних охоронних зобов`язань землевласник Новоолександрівська сільська рада Сахновщинського району Харківської області взяла на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження Заказника.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» від 17.11.2020 №1009-ІХ, у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади.

Сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади.

Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою.

Як встановлено судом, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області», новосформованою територіальною громадою, територія якої охоплювала Сахновщинський район Харківської області, стала Сахновщинська селищна територіальна громада, інтереси якої представляє Сахновщинська селищна рада.

Відповідно до рішення Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області «Про початок реорганізації сільських рад, що увійшли до Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області» від 04.12.2020 №10-VIII Сахновщинська селищна рада Красноградського району Харківської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків всіх сільських рад Сахновщинського району.

Таким чином, новостворена Сахновщинська селищна рада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків реформованої Сахновщинської селищної ради Сахновщинського району Харківської області, у тому числі Новоолександрівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області.

Отже, саме на Сахновщинську селищну раду Сахновщинського району Харківської області покладені обов`язки, зокрема, щодо забезпечення режиму охорони ентомологічного заказника місцевого значення «Бджолиний 2» загальною площею 3,0 га, в частині забезпечення проведення робіт з винесення меж такого заказника.

Суд зазначає, що законом, що визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України "Про землеустрій" № 858-IV (далі за текстом - Закон № 858-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 858-IV проект землеустрою це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Приписами частини 2 статті 25 Закону № 858-IV визначено види документації із землеустрою, зокрема, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Згідно статті 26 Закону №858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Розробниками документації із землеустрою є:

юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою;

фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими.

Стаття 29 Закону № 858-IV передбачає загальні вимоги до змісту документації із землеустрою.

Зокрема, документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації; документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником; документація із землеустрою у складі текстових матеріалів обов`язково містить пояснювальну записку, в якій зазначаються: підстава проведення землеустрою (у тому числі рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, на підставі якого здійснюється розроблення документації із землеустрою).

Відповідно до ст. 47 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема, д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відповідно до п. 34 та п. 37 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997" № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 21.11.2024 року Сахновщинська селищна рада Берестинського району Харківської області прийняла рішення № 4208-VIII «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ентомологічний заказник місцевого значення «Бджолиний 2», відповідно до якого, сесія селищної ради, зокрема, вирішила:

"1. Надати дозвіл виконавчим органам Сахновщинської селищної ради на розробку проекту землеустрою щодо організації встановлення меж території природно-заповідного фонду - ентомологічний заказник місцевого значення "Бджолиний-2", орієнтовною площею 3,0000 га, який розташований за межами населених пунктів на території Новоолександрівського старостинського округу Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області.

2. Сахновщинському селищному голові Володимиру Суєцькому укласти договір із землевпорядною організацією на виконання робіт щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ентомологічний заказник місцевого значення "Бджолиний-2" зазначеного у п. 1 цього рішення.

3. Розроблену у відповідності до чинного законодавства документацію із землеустрою подати на затвердження чергової сесії Сахновщинської селищної ради."

Згідно наданих відповідачем пояснень та доданих до документів судом встановлено, що на виконання зазначеного вище рішення між Сахновщинською селищною радою Берестинського району Харківської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕМТЕХСТАНДАРТ» було укладено договір від 19.12.2024 року № 1651/5120 на виконання робіт щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ентомологічний заказник місцевого значення «Бджолиний 2».

Станом на день розгляду даної справи виготовлений проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ентомологічний заказник місцевого значення «Бджолиний 2».

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей та відповідних доказів щодо винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення «Бджолиний 2» площею 3,0 га, та закріплення його меж в натурі (на місцевості).

Відповідачем зазначених обставин не спростовано та не надано доказів вчинення відповідних дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Сахновщинською селищною радою Берестинського району Харківської області допущено протиправну бездіяльність щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення «Бджолиний №2» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

За наведених обставин, позов належить задовольнити шляхом визнання вказаної бездіяльності протиправною, та, як наслідок, суд приходить до висновку про те, що належним способом захисту порушеного права держави є зобов`язання Сахновщинську селищну раду Берестинського району Харківської області відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення «Бджолиний №2» загальною площею 3 га, яке частково знаходиться на землях Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області та закріплення меж Заказника в натурі (на місцевості).

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, тому що не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилами ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі прокурор є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави у суді відповідно до ч. 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ч.3 ст.53 КАС України, а тому враховуючи, що витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз не понесені, суд дійшов висновку, що відсутні витрати, які б підлягали стягненню з відповідача в порядку розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 9, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області () щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення «Бджолиний №2» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Зобов`язати Сахновщинську селищну раду Берестинського району Харківської області () відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення «Бджолиний №2» загальною площею 3 га, яке частково знаходиться на землях Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області та закріплення меж Заказника в натурі (на місцевості).

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 14.04.2025, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко