Справа № 420/2608/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2608/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання нарахувати додаткову винагороду,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 10.04.2023 по 12.02.2024;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період із 10.04.2023 по 12.02.2024., в розмірі 1000000(один мільйон) грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 10.04.2023 по 12.02.2024 додаткова винагорода, передбачена ПКМУ №168 від 28.02.2022 р., в розмірі до 100000,00 гривень в місяць, позивачу не виплачувалась за весь період безперервного лікування тривалістю у десять місяців, після отриманих поранень, каліцтва, контузії під час участі у бойових діях при виконанні бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, та знаходження в полоні. При цьому, саме довідками Військової частини вказано про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та полон, підтверджено те, що поранення та знаходження в полоні отримане ним під час виконання обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 31.01.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Документ в електронному вигляді «Адміністративний позов» від 27.01.25 по справі №420/2608/25 надіслано одержувачу Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України в його електронний кабінет.

Документ доставлено до електронного кабінету: 27.01.25 17:42.

Документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження» від 31.01.25 по справі №420/2608/25 надіслано одержувачу Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України в його електронний кабінет.

Документ доставлено до електронного кабінету: 31.01.25 19:00.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Жодних заяв, повідомлень про причини такого неподання, їх поважності та/або неможливості подання у строк, встановлений судом, від відповідача на адресу суду (у тому числі електронну) не надходило. Відтак, в силу вимог ч.6 ст.162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення ветерана війни особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи серії НОМЕР_3 від 07.03.2024, пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 (інвалідність внаслідок війни), військовий квіток серії НОМЕР_5 , військове звання - матрос.

ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України Міністерства оборони України на строкову службу 08.11.2006 року.

18.03.2014 року Указом Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 призваний по мобілізації.

З 06.05.2019 року ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах України за контрактом.

18.07.2024, згідно Витягу із наказу №200 від 18.07.2024 року, матрос ОСОБА_1 звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_6 від 12 червня 2024 року №154-РС у запас за підпунктом «д» (у зв`язку із звільненням з полону).

З 18 липня 2024 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Також з матеріалів справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 , 24.02.2022 приблизно о 10 годині 00 хвилин у складі підрозділу посилення Острову Зміїний (1780) здійснював заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації після обстрілу з кораблів чорноморського флоту російської федерації разом з іншими військовослужбовцями, які обороняли зазначений острів, був захоплений в полон військовослужбовцями російської федерації.

З 24.02.2022 по 10.04.2023 перебував в місцях несвободи внаслідок збройної агресії збройних сил російської федерації проти України (що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2023 №1775, довідкою Військової частини НОМЕР_6 №41/2/2087 від 30 березня 2024 року, листом Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру №5165-23 від 25.04.2023 року).

Відповідно виписаних епікризів з медичної карти, виписок з медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_1 , довідок військово лікарських комісій, дат госпіталізації, дат виписки, встановлений діагноз: Тривожно-інсомнічний синдром з виходом у компенсацію. Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, ускладнений протрузіями LII-LIII, LIII-LIV, LIV-LV, мхд, Екструзією L5-S1 мхд з стенозом хребетного каналу на цьому рівні. Зміни по типу 1 у сегментах L5-S1, двобічна радикулопатія. Консолідований перелом XI ребра зліва. ДОА правого колінного суглобу. Постравматичний гонартроз. Анальна тріщина. Наслідки ВТ (24.02.2024 р.) акубаротравма. Хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість. Вазомоторний риніт. ГЕРХ з езофагітом. Ерозивна гастропатія. Хронічний панкреатит ст. ремісії. Реактивний гепатит з мінімальною активністю. Мікрорліт правої нирки. Варикозне розширення вен правої н/к. (підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2023 №2213 про обставини травми (поранення, травмами, контузії, каліцтва) поранення та захоплення у полон, пов`язане із захистом Батьківщини.

10.04.2023 позивач був переданий до Медичного центру «Нові Санжари» Національної гвардії України, згідно акту від 10.04.2023 про передання осіб, звільнених з полону країни-агресора від Національного інформаційного бюро та перебував у зазначеному медичному центрі з 10.04.2023 до 31.05.2023 (підтверджується довідкою Медичного центру «Нові Санжари» Національної Гвардії України від 31.05.2023 №338).

Відповідно до довідки Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» від 25.04.2023 №5165-23, ОСОБА_1 є таким, що перебував у полоні держави агресора та був звільнений 10.04.2023 (Довідка від 03.06.2023 року №1775 В/ч №2613).

Після поранення (травм(и), каліцтва, контузії), які позивач отримав 24.02.2022 та при знаходженні у полоні, він проходив тривале лікування протягом з 10.04.2023 по 12.02.2024, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у реабілітаційної відпустці після поранення (травми, каліцтва, контузії) у зв`язку із отриманням травми тяжкого ступені, що підтверджується:

1) Випискою із медичної карти стаціонарно хворого №241 від 31.05.2023;

2) Випискою із медичної карти стаціонарно хворого №1311 від 15.09.2023;

3) Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №14494 від 27.09.2023;

4) Випискою із медичної карти стаціонарно хворого №1913 від 03.11.2023;

5) Випискою із медичної карти стаціонарно хворого №6142 від 01.12.2023;

6) Випискою із медичної карти стаціонарно хворого №2198 від 05.04.2024;

7) Випискою із медичної карти стаціонарно хворого №5468 від 03.05.2024;

8) Виписним епікризом із медичної карти стаціонарно хворого №2412 від 12.02.2024;

9) Виписним епікризом із медичної карти стаціонарно хворого №6737 від 18.09.2024;

10) Довідкою військово-лікарської комісії Національного Військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 31.05.2023 №93, відповідно до якої травма (контузія, поранення, каліцтво): Тривожно-інсомнічний синдром з виходом в компенсацію. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 17-г графи II Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів;

11) Довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_7 від 18.08.2023 №1188, відповідно до якої травма (контузія, поранення, каліцтво): Наслідки перенесеної вибухової травми (24.02.2022 р.) акубаротравматичного ураження без пошкодження барабанних перетинок у вигляді сенсоневральної приглухуватості.

Постравматичний стресовий розлад, (згідно з Наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007 ступінь травми тяжкий), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка №2213 від 03.07.2023).

Зовнішній двобічний отит. Полісегментарний остеохондроз хребта, нестабільність ФРС С2-СЗ, СЗ-С4, С4-С, дископатія L2-L3, L3-L4, L4-L5, L5-S1. Хронічна дискогеннаторакалгія, двобічна цервілкобрахіалгія, люмбоішалгія, стадія загострення, больовий, м`язово-тонічний синдром, статодинамічні порушення. Деформуючий післятравматичний двобічний гонартроз II ст., артралгія праворуч. Консолідований перелом XI ребра зліва. Гіпертонічна хвороба І стадії. СН0ст. Захворювання, ТАК пов`язано із захистом Батьківщини (довідка №2213 від 03.07.2023).

На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, графи - ТВД - потребує лікування (реабілітації) у військовій частині НОМЕР_7 з орієнтованим терміном лікування 30 календарних днів;

12) Довідкою військово-лікарської комісії комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» від 27.09.2023 №615, відповідно до якої травми (поранення, контузії, каліцтва): М23.2 Пошкодження медіального меніску правого колінного суглобу. М17.1 Правобічний посттравматичний гонартроз (згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма тяжкого ступеню тяжкості). Операція: 19.09.2023р. Артроскопія правого колінного суглобу. Парціальна резекція медіального меніску. Травма, ТАК, пов`язана з Захистом Батьківщини (довідка №2213 від 03.07.2023). На підставі статті 81 графи Розкладу хвороб, графи II - ТДВ - Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів;

13. Довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_7 від 12.02.2024 №240, відповідно до якої травма (контузія, поранення, каліцтво): Гіпертонічна хвороба II стадії (КІМ 1,1 мм). ІХС. Стенокардія напруги І ФК. Суправендикулярна екстарсистолічна аритмія. СН 1. ГЕРХ, ерозивна, без порушення функції. Хронічний гастродуоденіт, стадія нестійкої ремісії, без порушення функції. Хронічний панкреатит, стадія ремісії, без порушення функції. Поширений остеохондроз хребта на рівні С2-СЗ,СЗ-С4, С4-С5, L2-L3, L3-L4, L4-L5, L5-S1, нестабільність С2-СЗ, СЗ-С4, С4-С5, дископатія L2-L3, L3-L4, L4-L5, L5-S1. Хронічна дискогеннаторакалгія, двобічна цервіко-брахіалгія. Кила L5-S1 зі стенозом каналу у вигляді двобічної люмболішалії, стадія нестійкої ремісії, у вигляді чутливих розладів, больового, м`язово-тонічного синдромів, з незначним порушенням функції. Екструзія L5-S1 зі стенозом хребетного каналу, протрузії L2-L3, L3-L4. Деформуючий артроз обох колінних суглобів II стадія з помірним порушенням функції. Мініскектомія правого колінного суглобу (19.09.2023). Деформуючий спондильоз, спондилоартроз поперекового відділу хребта з больовим синдромом та помірним порушенням функції. Ангіопатія сітківки. Захворювання, ТАК пов`язані із захистом Батьківщини (довідка №2213, видана командиром в/ч НОМЕР_1 від 03.07.2023).

Наслідки після вибухової травми (24.02.2022) у вигляді акубаротравми з ураженням обох вух без порушення перетинок та нейросенсорної приглухуватості І ступеня (згідно з Наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007 ступінь травми тяжкий).

Травма (контузія, поранення, каліцтво), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка №2213, видана командиром в/ч НОМЕР_1 від 03.07.2023).

Збіжна альтернуюча косоокість, змішаний астегматизм правого ока з рефракцією в горизонтальному меридіані короткозорість 1,5 Dy вертикальному меридіані далекозорість 0,5 D при гостроті зору з корекцією 0,8. Змішаний астегматизм лівого ока з рефракцією в горизонтальному меридіані короткозорість 2.0 D у вертикальному меридіані далекозорість 1,0 D при гостроті зору з корекцією 8.0. Рефракційна амбоіопатія слабкого ступеню. Захворювання, ТАК пов`язані з проходженням військової служби.

На підставі статей 17-в, 23-в, 26-6, 39-в, 40-в, 61-6, 64-6 графи II Розкладу хвороб, графи - ТДВ - Обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морської піхоти, спецспорудах; придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Не залучати до служби зі зброєю (постанова КМУ №5077 від 10.05.2022);

13) Направленням командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2024 №53, відповідно до якого позивач направлений на медико-соціальну експертизу (комунальна установа «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи») з метою встановлення групи інвалідності та причинного зв`язку інвалідності із захистом Батьківщини станом на 12.02.2024.

14) Наказами командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до яких протягом 2023 та 2024 років, позивач перебував у відпустках після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку і з отриманням травми тяжкого ступеню. Довідка військово лікарської комісії від 27.09.2023 року №615 ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Довідка військово частини НОМЕР_8 (лікарська комісія) від 18.08.2023 №1188 ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини;

15) Довідка військово-медичного клінічного центру південного регіону №878 від 04 квітня 2024, Довідка військо-лікарської комісії в/ч НОМЕР_9 від 12.02.2024 №2409;

16) Довідка військово- лікарської комісії №313 від 03 травня 2024 року.

Загальний час лікування ОСОБА_1 складає з 10.04.2023 по 12.02.2024.

В зв`язку з погіршенням здоров`я були проведені операції: 19.09.2023; 20.03.2024; 22.03.2024 року (виписка із медичної карти стаціонарно хворого №2198 від 19.03.2024; №14494 від 18.09.2023 року; №615 від 27.09.2023)

На підставі цих довідок надані дві відпустки по 30 календарних днів.

На момент виписки, 05.04.2024, стан хворого середнього ступені важкості і потребував продовження стаціонарного лікування, що підтверджується довідкою від 03.04.2024 №548/4331.

На підставі цієї довідки, 06.04.2024 позивач отримав направлення від командира в/ч НОМЕР_6 на стаціонарне лікування №182/2607.

09.04.2024 позивач госпіталізований до 10 КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР, де проходив тривале лікування до 03.05.2024 року (виписка із медичної карти №5468) Позивачу надана відпустка за станом здоров`я на підставі статі 72 графи ІІ Розкладу хвороб (Довідка від 03 травня 2024 року №313.)

Після відпуски, відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_6 №156 від 04.06.2024 року та Листа МОЗ від 03.06.2024 року №29/22753/2-24 позивач направлений на лікування за кордон, де лікувався до 26.06.2024 (що підтверджується випискою з медичної карти хворого №587н-24 від 06.06.2024).

09.09.2024 року, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, позивач звернувся за медичною допомогою до ВМКЦ ПР м. Одеси, де отримав направлення №2430 від 08.09.2024 на госпіталізацію до 21 відділення кардіології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, на стаціонарне лікування, де знаходився до 18.09.2024.

06.12.2024 року позивачу було надане електронне направлення №1408-0148-1719-3336 (з додатком) на стаціонарне лікування в зв`язку з погіршенням здоров`я.

Позивач до цього часу перебуває на обстеженні та лікуванні за кордоном, проходить реабілітацію.

Позивач направив до військової частини НОМЕР_1 рапорт від 29.02.2024 року про виплату додаткової винагороди, відповідно до ПКМУ №168 від 28.02.2022 р. за весь час перебування на лікуванні (з 10.04.2023 по 12.02.2024)Ю який зареєстровано за №1434.

Відповіді не отримав.

16.08.2024 року позивач вдруге звернувся із рапортом, який зареєстровано за №2639.

Відповідь не недана.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, за положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовий контроль не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються законами України та підзаконними нормативними актами.

Частиною 5статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч.ч. 1-3ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25 березня 1992 року(далі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

За ст.1-2, 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно п.п. 2, 3постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

За «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року №260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства. Військовослужбовцям строкової військової служби, які перебувають у відрядженнях, відпустках і на лікуванні в лікарняних закладах, грошове забезпечення виплачується за весь період перебування у відрядженнях, відпустках і на лікуванні.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Ця постанова набрала чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Таким чином, з 24 лютого 2022 року у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Абзацом 4 п. 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Таким чином, Постановою №168 визначено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

За п. 259 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, лікування військовослужбовців повинно бути закінчено у закладі охорони здоров`я. У виняткових випадках на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії командиром (начальником) військової частини, а в разі виключення зі списків особового складу військової частини - начальником військово-лікувального закладу може бути надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. Після закінчення цього строку за висновком (постановою) військово-лікарської комісії відпустку для лікування у зв`язку з хворобою може бути продовжено на такий самий строк, а за відповідними медичними показниками - продовжено ще раз. Відпустка для лікування у зв`язку з хворобою не повинна перевищувати 4 місяців. Після закінчення відпустки для лікування у зв`язку з хворобою військово-лікарська комісія надає висновок про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби.

Згідно п. 15 ст. 116 Положення №1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення.

Згідно п. 6.35 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Відповідно до пункту 2.15 Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2.17 вказаного положення визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

Отже, постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймається, зокрема, у такому формулюванні: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» на підставі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Таким чином, факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми, каліцтва) за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з захистом Батьківщини, підтверджується належними та достатніми доказами.

Відповідач не надав до суду доказів та не вказав аргументованих доводів щодо підстав невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 грн. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Статтею 260 ЗУ «Про внутрішній статут Збройних сил України» №548-XIV від 24.03.1999(зі змінами та доповненнями в редакції Закону №2124-IX від 15.03.2022) на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

Як встановлено судом та зазначено вище, ОСОБА_1 у період з 10.04.2023 по 12.02.2024, після отриманих поранень, каліцтва, контузії під час участі у бойових діях при виконанні бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, та знаходження в полоні перебував на лікуванні, що підтверджено довідками військових частини та лікувальних закладів.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному до 100000,00 грн. на місяць розмірі за період лікування (з 10.04.2023 по 12.02.2024) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», яка йому не виплачена відповідачем під час несення ним військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності бездіяльності щодо ненарахування та невиплати позивачу індексацію грошового забезпечення в розумінні зазначеної норми Закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Поряд з цим, суд зазначає, що арифметичне нарахування суми додаткової винагороди, відповідно до Постанови КМУ №168, перебуває у площині дискреційних повноважень військової частини, а тому суд не здійснює такого розрахунку.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності своїх дій, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення частково.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання нарахувати додаткову винагороду задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 10.04.2023 по 12.02.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період із 10.04.2023 по 12.02.2024.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_10 )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА