Справа № 400/11580/24
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 р. № 400/11580/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаДержавної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області, вул. Фізкультури, 9,м. Київ,03150,

провизнання протиправною та скасування постанови від 23.05.2024 №ПШ 058135,

ВСТАНОВИВ:

Позивач- ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 058135 від 23.05.2024.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем була порушена процедура розгляду справи та притягнення позивача до відповідальності у формі стягнення адміністративно-господарського штрафу, тобто порушення суб`єктом владних повноважень процедури розгляду справи є самостійною та достатньою підставою для скасування його рішення, прийнятого за результатами здійснення відповідної процедури. Також позивач зазначає, що вона не є автомобільним перевізником, тому якщо припустити, що при здійсненні габаритно-вагового контролю автомобіля MAN, державний номер НОМЕР_1 , були виявлені якісь недоліки, то всі документи щодо даної перевірки потрібно було складати на ФОП ОСОБА_3 , а не на ОСОБА_1 , тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Положенням ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт виключно автомобільним перевізником.

Відповідач надав суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки рейдова перевірка була здійсненна з додержанням вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», постанови КМУ №1567 від 08.11.2006. При здійсненні перевірки було встановлено перевищення вагових параметрів. Договір оренди транспортного засобу при перевірці водієм не надавався, а в наданій водієм ТТН не зазначено, хто є перевізником. Запрошення на розгляд справи надсилалось позивачу завчасно, тому спірна постанова прийнята правомірно та скасуванню не підлягає.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.262 КАС України в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

24.04.2024 працівниками Укртрансбезпеки була проведена рейдова перевірка транспортного засобу, який належить позивачу на праві власності.

За наслідками перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 054496 від 24.04.2024 , в якому зазначено, що на підставі направлення на рейдову перевірку: 19.04.2024 року № 013000 було проведено перевірку транспортного засобу MAN, номерний знак: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 . Під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, а саме загальна маса - 21,940 кг., а допустимо - 18,000 кг., перевищення становить - 21,88 % від встановленої норми. Навантаження на одиночну вісь становить - 13,970 кг., а допустима норма - 11,500 кг., отже перевищення становить - 21,47 % від встановленої норми.

23 травня 2024 року в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області, була винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 058135 за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34 000,00 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу Ман держ. номер НОМЕР_1 (акт № 054496), відповідальність за яке передбачена абзацом 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Положенням про Державну службі України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Статтею 3 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті1567 від 08.11.2006 передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні , виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивачу було направлено повідомлення про розгляд справи по Акту перевірки № 054496 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження ОСОБА_1 АДРЕСА_3 .

Повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить, що дата його подання на пошту 09.05.2024 о 7:30. Вказаний лист було отримано Позивачем 23.05.2024 року.

Згідно п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Відповідно нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013 № 958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28 січня 2014 за № 173/24950, пересилання рекомендованих поштових відправлень у межах області не може перевищувати 4 календарні дні.

Отже, відповідач виконав вимоги постанови КМУ №1567 та повідомив позивача про розгляд справи за 14 днів, що є достатнім строком для отримання рекомендованого листа, яке надсилається у межах області. Питання доставки поштового відправлення від 09.05.2024 тільки 23.05.2024 позивачу необхідно з`ясовувати з Укрпоштою.

Норми Порядку не містять застережень стосовно того, що неможливо приймати постанову за відсутністю автомобільного перевізника.

Позивач обґрунтовує протиправність спірної постанови також тим, що вона не є перевізником у спірних правовідносинах, тому не може нести відповідальність, оскільки нею був укладено договір оренди транспортного засобу з ФОП ОСОБА_3 .

Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

В контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити з того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.

Основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення .

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію.

Відповідальність на підставі ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" при перевезенні вантажу покладається на перевізника.

Приписами пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку № 363 від 14 жовтня1997 року, визначено:

Перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобілю MAN державний номер НОМЕР_1 , власником є ОСОБА_1 .

Позивач у позові зазначила, що 08.01.2024р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 було укладено Договір оренди транспортного засобу № 0801/24-1, відповідно до умов яких ОСОБА_1 було передано, а ФОП ОСОБА_3 прийнято у строкове користування вантажний автомобіль MAN, державний номер НОМЕР_1 .

Стосовно посилань позивача на те, що вона не є автомобільним перевізником суд зазначає наступне, що акт рейдової перевірки не містить посилань на те, що водій надавав інспекторам договір оренди транспортного засобу. Крім того, в наданій водієм ТТН не заповнена графа автоперевізник. В ТТН заповнено вантажовідправник ФОП Сторожук, Товар-олія соняшникова нерафінована. Водій ОСОБА_4 .Також водій надав своє посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на позивача, видаткову накладну від 24.04.2024 № 441 на олію соняшникову, в якій покупцем зазначено « ОСОБА_5 ».

Таким чином, водієм при проведенні рейдової перевірки не було надано жодного документа, який би підтверджував, що автомобільним перевізником є ФОП ОСОБА_3 , а не позивач у справі- власник транспортного засобу.

Позивач надала суду договір оренди від 08.01.2024, який укладений у простій письмовій формі, хоча відповідно до ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Посилання позивача на те, що з товарно-транспортної накладної, якою супроводжувалося перевезення вантажу, у графі «Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) стоїть підпис та печатка саме ФОП ОСОБА_3 суд зазначає, що ТТН, яка була надана позивачем до позову(арк.с.27) не містить печатки ФОП ОСОБА_3 . Позивач надала суду клопотання та просила залучити до справи ТТН, яка вже містить печатку ФОП ОСОБА_6 .

Отже, матеріали справи містять два варіанти ТТН, які надані позивачем з різними реквізитами: з печаткою ФОП ОСОБА_3 та за відсутністю такої печатки.

Суд критично ставиться до такого письмового доказу та розглядає його як намагання позивача уникнути відповідальності.

Але в наданих ТТН позивачем та відповідачем графа автомобільний перевізник не заповнена, тому позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що при проведенні рейдової перевірки водієм надавались документи, що підтверджували, що автомобільним перевізником є ФОП ОСОБА_3 , а не позивач, тому спірна постанова є правомірною, а позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко