Справа № 160/25246/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/25246/24
(суддя Озерянська С.І., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі №160/25246/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 вересня 2024 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач - 2), згідно з яким, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 про відмову у призначенні пенсії №14 від 05.08.2024 року;

- зобов`язати відповідача-2 зарахувати до страхового стажу всі періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 11.06.1982 року;

- зобов`язати відповідача-2 повторно розглянути заяву від 29.07.2024 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням зарахованого до страхового стажу всього часу роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 11.06.1982 року та призначити пенсію за віком.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачами було прийнято протиправне рішення щодо відмови позивачу у призначення пенсії, через безпідставне не зарахування до загального страхового стажу позивача періоду роботи згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 11.06.1982 року, а тому рішення №14 є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 14 від 05.08.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.07.2024 року, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позову - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, відтак, відбиток печатки або його відсутність/нечіткість на трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач-1 оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач станом на дату звернення з питання призначення пенсії за віком в порядку, визначеному Законом 1058, не мав підтвердженого необхідними документами у встановленому порядку стажу, тому відповідач не мав підстав для зарахування його до стажу позивача та призначення пенсії. При цьому, відповідач-1 зазначає про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не є суб`єктом прийняття рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , 29.07.2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.49-50).

Заяву позивача про призначення пенсії за віком розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та прийнято рішення № 14 від 05.08.2024 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.31-32).

У рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 25 років 10 місяців, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 11.06.1982 НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці відсутня печатка підприємства та підпис відповідальної особи за видачу трудової книжки. До страхового стажу зараховано періоди роботи з 1998 року згідно з даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5.

Законність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача-2 про відмову у призначенні позивачу пенсії є предметом спору переданого на вирішення суду.

За умовами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що особа набуває права на призначення пенсії за віком у разі досягнення віку 60 років та наявності у неї по 31 грудня 2024 року страхового стажу не менше 31 років.

Як вбачається з матеріалів справи пенсійним органом не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 від 11.06.1982 року, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка підприємства та підпис відповідальної особи за видачу трудової книжки.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На час початку ведення трудової книжки позивача порядок ведення трудових книжок працівників регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі Інструкція №162).

Так, відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Як вбачається з першої сторінки (титульного аркуша) трудової книжки НОМЕР_1 від 11.06.1982 в графі відповідальної особи за видачу трудової книжки зазначено « ОСОБА_2 », при цьому на місці проставлення печатки підприємства (або печатки відділу кадрів) на якому вперше заповнювалася трудова книжка не проставлено печатку підприємства (а.с.51).

При цьому, як вбачається із записів трудової книжки НОМЕР_1 , позивач здійснювала трудову діяльність з 09.06.1982 року по 01.06.1984 року, з 01.06.1984 року по 18.11.1986 року, з 19.11.1986 року по 16.08.1987 року, з 21.09.1987 року по 18.11.1987 року, з 20.11.1987 року по 11.01.1989 року, з 25.01.1994 року по 31.07.1994 року та з 23.10.1995 року по 31.12.1998 року (а.с.100-104).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у записах трудової книжки НОМЕР_1 наявні реквізити, зазначення яких згідно з Інструкцією № 162 та в подальшому Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній до заповнення трудової книжки затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 є обов`язковими для ведення трудової книжки, зокрема містяться посилання на накази на підставі яких вносилися записи до трудової книжки НОМЕР_1 та відповідні записи завірено печаткою відповідного підприємства.

Слід зауважити й на тому, що трудова книжка НОМЕР_1 містить записи про роботу позивача в тому числі, охоплюючи період з 1998 року, в той час як згідно з відомостями Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 , позивач з січня 1998 року є застрахованою особою (а.с.108-110).

З викладеного можна зробити висновок про те, що позивач дійсно вів трудову діяльність, відомості про яку містяться у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Зважаючи на те, що позивачем велась трудова діяльність відомості про яку містяться у трудовій книжці НОМЕР_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що «відсутність печатки підприємства на титульній сторінці трудової книжки та підпису відповідальної особи за видачу трудової книжки» не може бути підставою для не зарахування позивачу до страхового стажу періоду її трудової діяльності зазначеної у цій трудовій книжці, а тому рішення №14 від 05.08.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є протиправним та, як наслідок підлягає скасуванню.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що висновки суду в резолютивній частині постанови - є приписами, що підлягають безумовному виконанню сторонами та третіми особами, а судове рішення має бути категоричним, тобто повинне давати відповідь на позовні вимоги таким чином, щоб зняти невизначеність у взаємовідносинах між сторонами спору, суд звертає увагу на те, що у резолютивній частині постанови повинен бути наведений ясний і однозначний за своїм формулюванням висновок про протиправність дій або бездіяльності відповідача та про спосіб відновлення порушених прав позивача.

Суд першої інстанції зробивши правильний висновок про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №14 від 05.08.2024 року, яким відмовлено в призначенні пенсії позивачу та, як наслідок необхідності його скасування, помилково зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Дії зобов`язального характеру щодо розгляду заяви з призначення позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити, шляхом заміни в абзаці третьому резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі №160/25246/24 слів «Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області» на слова «Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області», з одночасною заміною в мотивувальній частини рішення висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі №160/25246/24 слід залишити без змін.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1, 2 частини 1 статті 315, статтями 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі №160/25246/24 змінити шляхом заміни слів «Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області» на слова «Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області» в абзаці третьому резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року, з одночасною заміною в мотивувальної частини рішення висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі №160/25246/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов