Справа № 300/730/25
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" квітня 2025 р. справа № 300/730/25
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Відкритого акціонерного товариства "Пресмаш" про стягнення боргу на суму 2 207 776,22 гривень,
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі, також позивач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) звернулося в суд з позовною заявою до відкритого акціонерне товариство "Пресмаш" (надалі, також відповідач, ВАТ "Пресмаш") про стягнення в дохід бюджету податкового боргу на суму 2 207 776,22 гривень.
1) з податку на додану вартість у розмірі 395 458,00 грн основного зобов`язання згідно:
2) з податку на нерухоме майно, що сплачується юридичними особами, які є власниками житлової нерухомості на суму 3 862,83 грн, який виник в результаті несплати: фінансових (штрафних) санкцій основного зобов`язання згідно:
3) з податку на нерухоме майно, що сплачується юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості на суму 470 880,00 грн, який виник в результаті несплати: фінансових (штрафних) санкцій згідно основного зобов`язання:
4) з земельного податку з юридичних осіб на суму 1 287 656,59 грн, який виник в результаті несплати основного зобов`язання згідно:
5) з орендної плати з юридичних осіб на суму 49 918,80 грн, який виник в результаті несплати основного зобов`язання згідно:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 року відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Поштове відправлення із ухвалою суду, направлене відповідачу за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулося до суду без вручення. В такому випадку у відповідності до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення, яке не вручене адресату з незалежних від суду причин, вважається, що останнє вручене належним чином. Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у позовній заяві, встановив наступне.
25.06.1997 Відкрите акціонерне товариство "Пресмаш" взяте на податковий облік як платник податків ГУ ДПС в Івано-Франківській області, Івано-Франківська ДПІ (м. Івано-Франківськ).
Судом встановлено, що відповідач є платником податку на додану вартість відповідно до положень підпункту 2 пункту 180.1. статті 180 Розділу V, є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема житлової і нежитлової нерухомості відповідно до положень підпункту 266.1.1. пункту 266.1. статті 266 Розділу ХІІ, є платником плати за землю та орендної плати відповідно до положень підпункту 269.1.1. пункту 269.1 статті 269 Розділу ХІІ Податкового кодексу України.
Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4).
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Стаття 8 Податкового кодексу України визначає види податків та зборів.
В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1).
До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2).
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).
Стосовно боргу з податку на додану вартість.
Відповідно до підпункту 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належить податок на додану вартість.
Відповідно до підпункту 2) пункту 180.1. статті 180 Податкового кодексу України, платником податку на додану вартість є будь-яка особа, яка зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.
Відповідно до пункту 202.1. статті 202 Податкового кодексу України, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць. Платники податків звітують про наявність нарахованого податку на додану вартість шляхом подання податкових декларацій.
Відповідно до пункту 203.1. статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Судом встановлено, що позивачем було подано наступні декларації з податку на додану вартість:
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що самостійно визначене грошове зобов`язання відповідача з податку на додану вартість, зазначене ним у вищезазначених деклараціях, є узгодженим з дня подання таких декларацій.
Відповідно до пункту 203.2 цієї статті, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. Однак у даному випадку відповідачем не здійснювалася сплата узгодженого податкового зобов`язання, що утворило податковий борг у сумі 395 458,00 грн.
Стосовно податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 265.1. статті 265 Податкового кодексу України, однією із складових податку на майно є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до підпункту 266.1.1. пункту 266.1. статті 266 Податкового кодексу України, платником податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до підпункту 266.2.1. пункту 266.2. цієї статті, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до підпункту 266.6.1. пункту 266.6 цієї статті, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до підпункту 266.7.5. пункту 266.7 цієї статті, платники податку юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. Відповідачем було подано до контролюючого органу наступні декларації, що стосуються податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо належної йому житлової нерухомості:
та щодо належної йому нежитлової нерухомості:
Відповідно до вищезгаданого пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що самостійно визначене грошове зобов`язання відповідача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зазначене ним у вищезазначених деклараціях, є узгодженим з дня подання таких декларацій.
Відповідно до пункту 203.2 цієї статті, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. Однак у даному випадку відповідачем не здійснювалася сплата узгодженого податкового зобов`язання, що утворило податковий борг у сумі 474 742,83 грн.
З приводу плати за землю суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 265.1. статті 265 Податкового кодексу України, однією із складових податку на майно є плата за землю.
Відповідно до підпункту 269.1.1. пункту 269.1. статті 269 Податкового кодексу України, платниками плати за землю є платники земельного податку, до яких належать: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування.
Відповідно до пункту 285.1 статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Відповідачем було подано до контролюючого органу наступні декларації, що стосуються плати за землю:
Відповідно до вищезгаданого пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що самостійно визначене грошове зобов`язання відповідача з плати за землю, зазначене ним у вищезазначених деклараціях, є узгодженим з дня подання таких декларацій.
Відповідно до пункту 287.3. статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Однак у даному випадку відповідачем не здійснювалася сплата узгодженого податкового зобов`язання, що утворило податковий борг у сумі 1 287 656,59 грн.
Стосовно податкового боргу з нарахування і сплати орендної плати суд зазначає таке.
Відповідно до п. 265.1. статті 265 Податкового кодексу України, однією із складових податку на майно є плата за землю.
Відповідно до підпункту 269.1.1. пункту 269.1. статті 269 Податкового кодексу України, платниками плати за землю є платники орендної плати землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України, податковий період, порядок обчислення орендної плати за землю, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Відповідачем було подано до контролюючого органу наступні декларації, що стосуються орендної плати:
Відповідно до вищезгаданого пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що самостійно визначене грошове зобов`язання відповідача з орендної плати, зазначене ним у вищезазначених деклараціях, є узгодженим з дня подання таких декларацій.
Відповідно до пункту 287.3. статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо орендної плати, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця, протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Однак у даному випадку відповідачем не здійснювалася сплата узгодженого податкового зобов`язання, що утворило податковий борг у сумі 49 918,80 грн.
Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Абзацом 1 пункту 6 Розділу ІV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 610 від 30.06.2017, визначено, що податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові).
Відтак у випадку, який досліджується судом, податкові вимоги вважаються врученими відповідачу.
У суду відсутні докази про оскарження відповідачем податкових вимог у строк передбачений законом.
Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 цієї статті встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що грошові зобов`язання за 2021-2025 роки зі сплати податку на додану вартість у розмірі 395 458,00 грн, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 474 742,83 грн, плати за землю у розмірі 1 287 656,59 грн та орендної плати у розмірі 49 918,80 грн є податковим боргом Відкритого акціонерного товариства "Пресмаш", який ним не сплачено.
Наявність податкового боргу підтверджується довідкою про суми податкового боргу платника податків станом на 31.01.2025, копіями податкових вимог, копіями податкових декларацій з податку на додану вартість, копіями податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, копіями податкових декларацій з плати за землю та витягами з ІКП за платежами (а.с.11-116).
Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.
Доказів сплати податкового боргу відповідач суду не представив, чим фактично не заперечив наявність заборгованості, яка є предметом спору у даній справі.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно із пунктами 87.1, 87.2, 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що йому належить.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Копію рішення надіслати учасникам справи.
Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідач Відкрите акціонерне товариство "Пресмаш" (, вул. Автоливмашівська, буд. 1, м. Івано-Франківськ, 76000).

Суддя Главач І.А.