Справа № 640/20365/20
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2025 року м. Рівне №640/20365/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДепартаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України
визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії., -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2020 року ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України (далі Відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 21.11.2019 року про відмову у видачі Мерзаї Реза візи D, для в`їзду на територію України;

- зобов`язати відповідача видати довгострокову візу типу D громадянину Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до представництва України в Ісламській Республіці Пакистан для оформлення візи типу D з метою возз`єднання родини (сім`ї). 21.11.2019 року позивач отримав відповідь від представництва України в Ісламській Республіці Пакистан про відмову в оформленні (отримання візи). Рішення про відмову в оформленні візи було прийняте на підставі п.п. 8 п. 28 правил оформлення віз для виїзду в Україну і транзитного проїзду через її територію, затверджених постановою КМУ від 01.03.2017 року №118 (далі Правила №118), а саме: відсутність доказів, що підтверджують мету запланованого перебування в Україні іноземця або особи без громадянства. Вважаючи дане рішення протиправним та безпідставним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/20365/20.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/20365/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Зазначає, що у зв`язку з тим, що Ісламська Республіка Афганістанта та Ісламська Республіка Пакистан належать до переліку держав міграційного ризику (додаток 3 до Вимог № 469/897/605), рішення про оформлення віз громадянам цих країни приймається консульською посадовою особою за результатами поданих документів, проведення особистої співбесіди та за погодженням з державними органами України, уповноваженими приймати рішення про заборону в`їзду в Україну в рамках функціонування візової інформаційно-телекомунікаційної системи. Після отримання 21.11.2019 року відмови від Служби безпеки України в погодженні оформлення довгострокової візи D, на підставі п.п.8 п.28 Правил № 118 (відсутність доказів, що підтверджують мету запланованого перебування в Україні іноземця або особи без громадянства), консульською посадовою особою було відмовлено в оформленні візи ОСОБА_1 відповідно до п.п.8 п. 28 Правил №118. Також, пунктом 30 Правил №118 встановлено, що іноземець та особа без громадянства, яким відмовлено в оформленні візи, мають право оскаржити таке рішення, звернувшись до керівника уповноваженого органу, що розглядав звернення про оформлення візи, з апеляційним листом, в якому обґрунтувати свою думку, та подати прохання про повторний розгляд звернення про оформлення візи.

Відповідачем подано додаткові пояснення, в яких підтримує позицію викладену у відзиві. Вважає, що Посольство та його посадові особи діяли на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення при розгляді клопотання громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про оформлення довгострокової візи для в`їзду в Україну, а тому позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є громадянином Ісламської Республіки Афганістан.

17.05.2017 між позивачем та громадянкою України ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

Відповідно до дозволу на імміграцію в Україну №295/19 від 09.10.2019 року виданого Управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області, позивачу було надано дозвіл на постійне місце проживання в Україні.

30.12.2019 року ОСОБА_2 було направлено заяву запрошення позивачу для в`їзду в Україну, з метою возз`єднання сім`ї, та оформлення довідки про постійне проживання на підставі наявного дозволу імміграцією в Україну №295/19 від 09.10.2019 року, виданого Управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області.

Позивач звернувся до Консульського відділу Посольства України в Ісламській Республіці Пакистан із клопотанням щодо оформлення йому довгострокової візи типу D для в`їзду в Україну (мета в`їзду возз`єднання родини (сім`ї)) та надав усі необхідні документи, необхідні для отримання відповідної візи типу D.

Рішенням Посольства України в Ісламській Республіці Пакистан від 21.11.2019 року позивачу відмовлено в оформленні візи у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують мету запланованого перебування в Україні іноземця або особи без громадянства.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач вважає, дану відмову безпідставною та протиправною, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України, визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Для оцінювання рішень, дії чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди на підставі частини другої статті 2 КАС України повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок в`їзду в Україну та виїзду з України іноземців та осіб без громадянства, а також правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, визначено Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон №3773, наводиться в редакції, чинній на дату виникнення правовідносин).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №3773, віза - дозвіл, наданий уповноваженим органом України в установленій законодавством формі, необхідний для в`їзду на територію України або для транзитного проїзду через її територію та перебування на території України протягом відповідного строку.

Частиною 1 статті 9 Закону №3773 встановлено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно зі ст.10 Закону №3773, 1. Правила оформлення іноземцям та особам без громадянства візи та перелік документів, необхідних для її отримання, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Рішення щодо оформлення візи приймається в установленому порядку дипломатичним представництвом або консульською установою України, Міністерством закордонних справ України або представництвом Міністерства закордонних справ України на території України.

Водночас, відповідно до ст. 11 Закону №3773, Іноземцю або особі без громадянства може бути відмовлено в наданні візи у разі:

загрози національній безпеці держави або охороні громадського порядку, забезпеченню охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають на території України;

перебування у базі даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України;

подання недійсного паспортного документа або паспортного документа, що належить іншій особі;

подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених інших документів;

відсутності дійсного полісу медичного страхування за умови можливості його оформлення на території держави, в якій подається відповідне візове клопотання;

відсутності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до країни походження або транзиту до третьої країни чи можливості отримати достатнє фінансове забезпечення у законний спосіб на території України;

відсутності доказів, що підтверджують мету запланованого перебування;

відсутності документів, що дають можливість встановити намір заявника залишити територію України до закінчення дії візи;

звернення заявника про припинення розгляду клопотання щодо оформлення візи.

Рішення про відмову в наданні візи приймається уповноваженими органами, які прийняли рішення про її надання та оформлення.

Процедуру оформлення іноземцям та особам без громадянства віз для в`їзду в Україну і транзитного проїзду через її територію визначають Правила оформлення віз для в`їзду в Україну і транзитного проїзду через її територію затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2017 року №118 (далі - Правила №118), та Вимогами до організації роботи з оформлення віз для в`їзду в Україну в транзитного проїзду через її територію, затвердженими наказом Міністерства закордонних справ України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 30.10.2017 №469/897/605, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2017 за №432/31300 (далі Вимоги №469/897/605).

Згідно п.3 Правил №118 (в редакції на дату виникнення правовідносин), візи залежно від мети поїздки поділяються на такі типи, що позначаються літерним кодом (літерами латинського алфавіту - в машинозчитуваній зоні): транзитна віза (позначається літерою B, у машинозчитуваній зоні - VB); короткострокова віза (позначається літерою C, у машинозчитуваній зоні - VC); довгострокова віза (позначається літерою D, у машинозчитуваній зоні - VD).

Відповідно до п.4 Правил №118, довгострокова віза оформляється іноземцям та особам без громадянства для в`їзду в Україну з метою оформлення документів, що дають право на перебування або проживання в Україні на строк, що перевищує 90 днів.

Довгострокова віза оформляється закордонною дипломатичною установою України як багаторазова на 90 днів, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно п.5 Правил №118, для оформлення усіх типів віз, якщо інше не передбачено законодавством та міжнародними договорами України, уповноваженому органу подаються:

Для оформлення усіх типів віз, якщо інше не передбачено законодавством та міжнародними договорами України, уповноваженому органу подаються:

1) паспортний документ, який повинен відповідати таким вимогам:

бути дійсним не менш як три місяці після задекларованої дати виїзду з території України;

містити не менше двох вільних сторінок;

строком дії не більше 10 років;

2) заповнена та підписана візова анкета. Візові анкети від імені недієздатних осіб подають їх законні представники. Особи, відомості про яких внесені до паспортного документа іноземця та особи без громадянства і які прямують разом з ним, подають окремі візові анкети. Візові анкети неповнолітніх осіб подаються за підписом одного з батьків або законного представника;

3) одна кольорова фотокартка розміром 35 х 45 міліметрів;

4) дійсний поліс медичного страхування з покриттям витрат щонайменше на 30000 євро або в еквіваленті іншою валютою, якщо інше не передбачено законодавством або міжнародними договорами України. У разі розгляду звернення про оформлення багаторазової візи перевіряється наявність поліса медичного страхування, дійсного на період першої запланованої поїздки в Україну. Зазначена вимога не застосовується до осіб, які користуються дипломатичним або службовим паспортом;

5) документи, що підтверджують наявність достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави чи можливість отримати достатнє фінансове забезпечення у законний спосіб на території України відповідно до Порядку підтвердження достатнього фінансового забезпечення іноземців та осіб без громадянства для в`їзду в Україну, перебування на території України, транзитного проїзду через територію України і виїзду за її межі та визначення розміру такого забезпечення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2013 р. № 884 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 97, ст. 3582). У разі розгляду візового клопотання про оформлення багаторазової візи перевіряється наявність достатнього фінансового забезпечення на період першої запланованої поїздки в Україну. Зазначена вимога не застосовується до осіб, які користуються дипломатичним або службовим паспортом;

6) документ, що підтверджує сплату консульського збору, якщо інше не передбачено законодавством та міжнародними договорами України.

У випадку позивача документом для оформлення довгострокової візи типу D є документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право. Документи, видані компетентними органами іноземної держави, повинні бути легалізовані, якщо інше не передбачено законом чи міжнародним договором України, та подані разом із засвідченим в установленому порядку перекладом на українську мову, а у разі відсутності такої можливості на англійську мову.

Процедуру розгляду закордонними дипломатичними установами клопотань про оформлення віз для в`їзду в Україну регламентовано пунктами 10-12 Правил № 118.

Відповідно до пункту 10 Правил № 118 рішення про оформлення візи або відмову в її оформленні приймається уповноваженою особою за результатами розгляду поданих документів, співбесіди (у разі її проведення) та наявної інформації у базі даних осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Водночас, оформлення віз іноземцям, які є громадянами держав згідно з переліком, визначеним МЗС разом з СБУ, та особам без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюється закордонною дипломатичною установою України в державі тимчасового або постійного проживання заявників після проведення особистої співбесіди з іноземцем або особою без громадянства та за погодженням з державними органами України, уповноваженими приймати рішення про заборону в`їзду в Україну в рамках функціонування візової інформаційно-телекомунікаційної системи (пункт 12 Правил № 118).

Перелік згаданих вище держав встановлено Додатком 3 до Вимог № 469/897/605. З огляду на те, що Ісламська Республіка Пакистан, а також Ісламська Республіка Афганістан входять до зазначеного переліку (відповідно до поданих документів Позивач є громадянином зазначеної країни), вимоги щодо обов`язкового проведення співбесіди, а також здійснення погодження з уповноваженими державними органами мають враховуватися при прийнятті рішень за клопотаннями про оформлення віз для в`їзду в Україну громадян цієї держави.

Згідно п.28 Правил 118, рішення про відмову в оформленні візи приймається у разі: Рішення про відмову в оформленні візи приймається у разі: 1) загрози національній безпеці або охороні громадського порядку; 2) загрози забезпеченню охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 3) наявності відомостей про іноземця або особу без громадянства у базі даних осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; 4) встановлення, що поданий паспортний документ іноземця або особи без громадянства підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; 5) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених інших документів; 6) відсутності в іноземця або особи без громадянства дійсного поліса медичного страхування за умови можливості його оформлення на території держави, в якій подається відповідне візове клопотання; 7) відсутності в іноземця або особи без громадянства достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави чи можливості отримати достатнє фінансове забезпечення у законний спосіб на території України; 8) відсутності доказів, що підтверджують мету запланованого перебування в Україні іноземця або особи без громадянства; 9) відсутності документів, що дають можливість встановити намір іноземця або особи без громадянства залишити територію України до закінчення строку дії візи; 10) звернення заявника про припинення розгляду клопотання щодо оформлення візи.

Процедуру погодження оформлення віз для в`їзду в Україну з компетентними органами України визначено розділом II Вимог № 469/897/605 «Інформаційна взаємодія державних органів України при оформленні віз». Так, відповідно до абзацу першого пункту 3 згаданого розділу Вимог № 469/897/605 погодження здійснюється шляхом направлення закордонними дипломатичними установами України компетентним органам запиту/відповіді щодо погодження оформлення віз.

Компетентні органи, протягом строку, що не перевищує п`яти робочих днів з дати направлення запиту, здійснюють його перевірку та надсилають відповідь про прийняте рішення щодо погодження або відмови у погодженні оформлення візи (абзац другий цього ж пункту).

За інформацією Посольства, на підставі даних, отриманих в рамках проведеної з Позивачем особистої співбесіди, та наданих Позивачем документів, згідно з вимогами пункту 12 Правил № 118, на адресу Служби безпеки України направлено запит щодо погодження оформлення віз іноземцям та особам без громадянства, на який Посольством отримано відповідь від 21.11.2019, якою Служба безпеки України заперечила в оформлені Позивачеві візи відповідно до підпункту 8 пункту 28 Правил №118 (відсутність доказів, шо підтверджують мету запланованого перебування в Україні іноземця або особи без громадянства).

Враховуючи результати співбесіди, а також позицію Служби безпеки України було прийнято рішення про відмову Позивачу в оформленні довгострокової візи типу D-14 (мета в`їзду - возз`єднання сім`ї) для в`їзду в Україну, відповідно до підпункту 8 пункту 28 Правил №118 (відсутність доказів, що підтверджують мету запланованого перебування в Україні іноземця або особи без громадянства).

Пунктом 29 Правил № 118 визначено, що у разі прийняття рішення про відмову в оформленні візи іноземцеві та особі без громадянства повідомляються підстави такої відмови, а у паспортному документі ставиться відмітка про відмову в оформленні візи, дата і підпис уповноваженої особи, що скріплюється печаткою. У разі відмови в оформленні візи іноземець або особа без громадянства може подати повторне звернення про оформлення візи відповідно до Правил № 118 або скористатися гарантованим пунктом 30 Правил № 118 правом оскарження такого рішення і подати апеляцію.

Враховуючи вищевикладене, аналіз усіх матеріалів у своїй сукупності свідчить про дотримання посадовою особою Посольства встановленої чинним законодавством України процедури розгляду візового клопотання Позивача, зокрема:

- візове клопотання було прийнято до розгляду (пункт 5 та підпункт 1 пункту 8 Правил № 118);

- розглянуто подані Позивачем документи (підпункт 1 пункту 10 Правил № 118);

- проведено особисту співбесіду з Позивачем (пункт 12 Правил № 118);

- прийнято рішення за результатами врахування сукупності даних, отриманих в рамках опрацювання Посольством візового клопотання Позивача (наданих Позивачем документів; інформації, отриманої за результатами особистої співбесіди; наявної інформації у базі даних осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України) згідно з підпунктом 5 пункту 10 та пунктом 12 Правил № 118.

Пунктом 4 Правил № 118, визначено, що довгострокова віза оформлюється закордонною дипломатичною установою України.

За таких підстав суд дійшов висновку, що Посольство та його посадові особи діяли на підставі, у межах та у спосіб, що передбаченні чинним законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення при розгляді клопотання громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про оформлення довгострокової візи для в`їзду в Україну, а тому позовні вимоги Позивача до Департаменту консульської служби МЗС є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду від 25.06.2024 у справі № 560/10658/23.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення посольства України в Ісламській Республіці Пакистан від 21 листопада 2019 року про відмову у наданні йому довгострокової візи для в`їзду на територію України, типу D, з метою возз`єднання із сім`єю та зобов`язання відповідача оформити таку візу відсутні.

Щодо клопотання представника відповідача про залучення представника Служби безпеки України, суд зазначає наступне.

07.10.2020 року представником відповідача подано клопотання про залучення до участі у справі представника Служби безпеки України. Водночас, в поданому клопотанні не зазначено, яким чином рішення в даній справі може вплинути на права та обов`язки Служби безпеки України, а тому не розцінює вказане клопотання як клопотання про залучення третьої особи. Водночас, залучення до участі у справі представника СБУ, без залучення СБУ до участі у справі як учасника справи, не є можливим.

Відповідно до статті 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов`язки, що і громадяни України.

Тобто, законодавець в розумінні вищезазначених норм права не лише наділяє іноземця певними правами, але і покладає обов`язок забезпечення урегулювання іноземцем свого правового становища у легалізований спосіб.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас відсутність порушеного права або невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлені під час розгляду справи, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

За змістом положень статей 9, 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відтак, оцінивши ключові доводи сторін та дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 квітня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,

Відповідач - Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України (Михайлівська площа,1,Київ 18,01018, ЄДРПОУ/РНОКПП 00026620)

Суддя С.М. Дуляницька