Справа № 161/5162/25
Суддя: Мазур Д. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5162/25
Провадження № 2-а/161/96/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайоннийсуд Волинської області в складі:

головуючого судді Мазура Д.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дручок О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кушніра І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії MVA №2446457 від 20 грудня 2024, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просив суд скасувати постанову інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Андрощука М.В., серії MVA №2446457 від 20 грудня 2024, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свій позов обґрунтовує тим, що оспорюваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 19.12.2024 року об 11.10 год у м. Луцьку по вул. Кравчука, 19А, він порушив правила стоянки, а саме, здійснив стоянку транспортного засобу на газоні (зеленій зоні), чим порушив п. 15.10 «є» ПДР України. Про винесення оспорюваної постанови він дізнався 18.03.2025 після того, як на його адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.03.2025 винесена старшим державним виконавцем Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Блащук П.В. про примусове виконання постанови MVA №2446457 від 20 грудня 2024. Позивач вказав, що здійснив стоянку транспортного засобу Mercedec-Benz Sprinter 313 Cdi д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Луцьку по вул. Кравчука, 19А. Водночас, позивач звернув увагу на те, що його автомобіль знаходився на території, яка межувала з дорогою та готувалась під парковку автомобілів, оскільки була покрита піщано-гравійною сумішшю з елементами ґрунту. Крім цього, на даній земельній ділянці були присутні невеликі ями з водою та насипано невеликі кучі щебню, а слідів посіву і вирощування дерноутворювальних трав взагалі не було.

21 березня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області у вищевказаній справі було відкрито провадження. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

26 березня 2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, узагальнені доводи котрого зведено до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Андрощуком М.В., було встановлено, що 19.12.2024 о 11.10 год. в у м. Луцьку по вул. Кравчука, 19А, ОСОБА_1 , який керував автомобілем (водій) Mercedec-Benz Sprinter 313 Cdi д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила стоянки, а саме здійснив стоянку транспортного засобу на газоні (зеленій зоні), чим порушив п. 15.10 «є» ПДР України та ч.1 ст. 122 КУпАП. Також, було здійснено фотофіксацію обставин правопорушення в режимі фотозйомки відповідно до ст. 14-2 КУпАП, шляхом створення зображень в момент вчинення правопорушення. Крім цього, у відзиві зазначено, що постанова MVA №2446457 від 20 грудня 2024 була надіслана позивачу 31.12.2024 за закінченням терміну зберігання та була повернута до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради 23.01.2025. Відповідно до приписів ч. 2. ст. 291 КУпАП, днем вручення постанови вважається день її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, а тому позивачем пропущено строк на оскарження вказаної постанови.

28 березня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії MVA №2446457 від 20 грудня 2024 залишено без руху.

04 квітня 2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків у позовній заяві.

07 квітня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення з позовом до адміністративного суду задоволено. Визнано причини пропуску строку для звернення з позовом до суду поважними, та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом. Відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач надав суду пояснення аналогічні позову, заявлені вимоги підтримав, наголосив, що він здійснив стоянку транспортного засобу Mercedec-Benz Sprinter 313 Cdi д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Луцьку по вул. Кравчука, 19А, на території, яка межувала з дорогою та готувалась під парковку автомобілів, оскільки була покрита піщано-гравійною сумішшю з елементами ґрунту, тому підстав вважати її газоном не було. Просив суд позов задовольнити, скасувати постанову MVA №2446457 від 20 грудня 2024 та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог та доводів позивача заперечив з підстав їх необґрунтованості.

Суду пояснив, що позивач порушив п. 15.10 «є» ПДР України, здійснивши парковку автомобіля на газоні, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача спростував твердження позивача про те, що він припаркував свій автомобіль на території, яка відведена для стоянки автомобілів, оскільки з долучених до матеріалів справи світлин вбачається, що ОСОБА_1 здійснив парковку автомобіля саме на газоні (зеленій зоні) у м. Луцьку по вул. Кравчука, 19А. Земельна ділянка, де стояв автомобіль позивача, частково покрита трав`яним покровом (газоном), і не являє собою паркувальне місце. На думку представника відповідача, постанова була винесена законно, а надані суду докази спростовують зазначені в позові обставини щодо стоянки автомобіля не на газоні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить такого висновку.

Судом встановлено, що 20.12.2024 інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Андрощуком М.В. було винесено постанову серії MVA №2446457 про застосування до ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 19.12.2024 о 11:10 год у м. Луцьку по вул. Кравчука, 19А, особа, яка керувала транспортним засобом Mercedec-Benz Sprinter 313 Cdi д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила стоянки, а саме: здійснила стоянку транспортного засобу на газоні (зеленій зоні), чим порушила п. 15.10. «є» ПДР України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з пунктом 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Приміткою статті 122 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою-третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

В частині першій статті 14-2 КУпАП вказано, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа-фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до статті 14-2 КУпАП інспектор з паркування встановлює відповідальну особу (фізичну особу за якою зареєстрований транспортний засіб) на підставі Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення є власник, або належний користувач транспортного засобу.

Газоном, в силу вимог п.п.1.10 ПДР України, є ділянка однорідної території із дерновим покривом, який штучно створюється шляхом посіву і вирощування дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернування.

Підпунктом 15.10 «є» ПДР України заборонено стоянку на газонах.

В судовому засіданні, позивач не заперечував факту стоянки його автомобіля у зазначеній постанові місці, проте він наполягав на тому, що вказане місце не є газоном (зеленою зоною), а відтак у інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти не було підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил стоянки.

Підпунктом 3.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.2006 року № 105, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 року за № 880/12754 визначено, що до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать, в тому числі, зелені насадження прибудинкової території.

Елементами благоустрою, згідно п. п. 3.2. вказаних Правил є, в тому числі, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Підпунктом 2.1вказаних Правил визначено, що газон-певна ділянка однорідної території з штучним дерновим покривом, який створюється посівом і вирощуванням дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернуванням; зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту; зелені насадження загального користування - зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку. Відповідно до вимог п. п 4.2. вказаних Правил, на об`єктах благоустрою зеленогогосподарства забороняється влаштовувати стоянки автомашин.

З долучених до матеріалів фото припаркованого позивачем автомобіля вбачається, що автомобіль Mercedec-Benz Sprinter 313 Cdi д.н.з. НОМЕР_1 , 19.12.2024 року здійснив стоянку у м. Луцьку по вул. Кравчука, 19А, земельна ділянка частково покрита трав`яним покровом (газоном), і не являє собою паркувальне місце. Також, суд зазначає, що місце, де позивач здійснив стоянку транспортного засобу не відповідає вимогам узбіччя, оскільки не є виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки.

Підсумовуючи вищевикладене, перевіривши законність рішення та дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, зважаючи на те, що 19.12.2024 об 11.10 год ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу на газоні (зеленій зоні), чим порушив п. 15.10 «є» ПДР України, а відтак в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, при цьому, оспорювана позивачем постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, вказаний факт позивачем жодним чином не спростовано, суд дійшов висновку, що дії відповідача при винесенні постанови серії MVA №2446457 від 20.12.2024 свідчать про чітку та повноту об`єктивність встановлених обставин справи, а складена за результатами розгляду адміністративної справи постанова відображає конкретний склад адміністративного правопорушення, підтвердженого відповідними доказами, а відтак у суду є всі підстави для залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Згідно вимог ст. 279-1, 279-4 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В силу вимог ч. 3 ст. 219 КУпАП, від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 3, 7 ст. 122, ч. 1, 2, 8 ст. 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 521-1 від 12.10.2022 «Про уповноваження працівників департаменту муніципальної варти на виконання функцій інспекторів з паркування» працівників Департаменту наділено повноваженнями на здійснення функцій з паркування, тобто працівники Департаменту у випадках, визначених законом, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122 КУпАП.

Тож зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною, винесена на підставі та у межах повноважень у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати відшкодовуються стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, лише у разі задоволення її позову, таким чином такі витрати у разі відмови у задоволенні позову не відшкодовуються.

На підставі ст. ст. 7, 9, ч.1 ст. 122, ч.3 ст. 219, 245, 251, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 20, 72-77, 242, 244-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії MVA №2446457 від 20 грудня 2024 - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, місце знаходження: вул. Богдана Хмельницького, 17, м. Луцьк, 43025.

Повний текст рішення складено та підписано 16 квітня 2025

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур