Справа № 460/14068/24
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Рівне №460/14068/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Вознюк В.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_1 ,,

відповідача: представник Сидоренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Держгеокадастру у Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у скасуванні реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :02:011:0181 та зобов`язати відповідача скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:011:0181.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на даний час не може оформити спадкове право на земельну ділянку, площею 3.12 га (рілля), що належить її покійному батькові ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2009 виданого Гощанського районного державного нотаріального контролю після смерті його покійної матері ОСОБА_3 , яка відповідно мала право власності на неї згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №694181 від 22.09.2006. Після отримання згаданого свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2009 року, виданого Гощанською районною державною нотаріальною конторою після смерті його покійної матері ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не зміг зареєструвати земельну ділянку площею 3,12га в електронній системі Державного земельного кадастру, оскільки на земельну ділянку накладалась інша, сусідня, земельна ділянка з кадастровим номером - :02:011:0181 та відповідно отримав рішення №PB-022 від 25.01.2022 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, після чого батько звернувся із позовом до Гощанського районного суду Рівненської області для вирішення даного питання. Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 26 травня 2023 року у цивільній справі №557/296/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності було визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08 грудня 2014 року, індексний номер 30605583, видане Реєстраційною службою Гощанського районного управління юстиції Рівненської області та скасовано рішення реєстратора Реєстраційної служби Гощанського районного управління юстиції Рівненської області Федчука К.М., індексний номер рішення: 17788330 від 08.02.2014 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 , номер запису про право власності: 7977699 щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:011:0181. Однак рішенням суду не скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:011:0181. Таким чином для реалізації свого права позивач просить суд скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:011:0181.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляду справи провести за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначити судове засідання на 17.12.2024.

У своєму відзиві відповідач зазначає, що рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 26 травня 2023 року у цивільній справі Nє557/296/23 не містить приписів щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :02:011:0181. Стверджує, що визнання судом протиправними дій суб`єкта владних повноважень відповідача можливе лише у разі встановлення факту протиправного виконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру на користь особи позивача. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 17.12.2024 відкладено розгляд справи на 15.01.2025.

15.01.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці.

Ухвалою суду від 20.01.2025 розгляд справи відкладено на 28.01.2025.

Протокольною ухвалою суду від 28.01.2025 розгляд справи відкладено на 11.02.2025.

Протокольною ухвалою суду від 11.02.2025 розгляд справи відкладено на 04.03.2025.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Протокольною ухвалою суду від 04.03.2025 розгляд справи відкладено на 18.03.2025.

Представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Протокольною ухвалою суду від 18.03.2025 розгляд справи відкладено на 15.04.2025.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №694181 передано ОСОБА_5 .

Згідно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2009 спадкоємцем ОСОБА_5 є ОСОБА_2 .

Після отримання спадщини про права на спадщину за законом від 23.10.2009 ОСОБА_2 не зміг зареєструвати земельну ділянку площею 3,12 га в електронній системі Державного земельного кадастру, оскільки на земельну ділянку накладалася інша, сусідня земельна ділянка з кадастровим номером :02:011:0181.

ОСОБА_2 звернувся до Гощанського районного суду Рівненської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 26.05.2023 у цивільні справі №557/296/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08 грудня 2014 року, індексний номер 30605583, видане Реєстраційною службою Гощанського районного управління юстиції Рівненської області. Скасувано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Гощанського районного управління юстиції Рівненської області Федчука К.М., індексний номер рішення: 17788330 від 08.02.2014 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 , номер запису про право власності: 7977699 щодо земельної ділянки кадастровий номер №:02:011:0181.

ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровим номером :02:011:0181.

Листом від 20.10.2023 Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області зазначено, що рішенням суду від 26.05.2023 у справі №557/296/23 не скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:011:0181. Враховуючи зазначене скасування державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером №:02:011:0181 відсутні.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідки виданого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Строкаль В.Д. громадянці ОСОБА_1 в тому, що за її заявою, яка надійшла 21.01.2024 була зареєстрована спадкова справа №29/2024, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 станом на 21.10.2024 спадкоємцем є ОСОБА_1 .

Також в матеріалах справи наявний витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі на ОСОБА_1 .

Однак ОСОБА_1 не змогла отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3.12 га (рілля), що належала її покійному батькові ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2009 року, виданого Гощанською районною державною нотаріальною конторою після смерті його покійної матері ОСОБА_3 , яка відповідно мала право власності на неї згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЯА №694181 від 22.09.2006, оскільки неможливо сформувати Витяг з Державного земельного кадастру на неї, допоки не відбудеться скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :02:011:0181.

Таким чином дані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини даної позовної заяви врегульовані, зокрема, Законом України від 07 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр», згідно з нормами статті 1 якого державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Частинами першою, другою статті 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частинами першою та четвертою статті 9 цього ж Закону визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Статтею 16 вищевказаного Закону встановлено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

За змістом частини першої, абзаців першого, другого частини другої, частин дев`ятої, десятої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до пункту 1 цього Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підпункт 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру).

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Тож державна реєстрація земельної ділянки шляхом внесення до Державного земельного кадастру передбачених законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера є результатом реалізації органами Держгеокадастру належних їм контрольних функцій у сфері управлінської діяльності.

Зміст вищенаведених норм також засвідчує, що державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі не є тотожним поняттю «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вжитому у пункті 1статті 1 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Така правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 640/10412/21.

Прийняття рішення щодо державної реєстрації земельної ділянки або відмови у здійсненні такої реєстрації саме собою не породжує виникнення жодних речових прав на цю земельну ділянку (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 817/154/18).

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2022 року у справі № 802/1840/18-а сформував схожий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах про те, що дії стосовно державної реєстрації земельної ділянки спрямовані для визначення земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та не стосуються реєстрації речових прав на неї.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спір про речове право на земельну ділянку відсутній, адже речове право на земельну ділянку позивачки, а державний акт на земельну ділянку, яка накладається на земельну ділянку позивачки рішенням суду скасовано.

Відповідно до ч.10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

поділу чи об`єднання земельних ділянок;

якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;

ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Судом під час розгляду справи встановлено, що право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку скасовано.

Враховуючи те, що поділ земельної ділянки площею 3,12 га га не є можливим, оскільки згоду на поділ земельної ділянки надає її власник, а право власності на вказану земельну ділянку скасовано у судовому порядку, то єдиним можливим способом захисту порушених права позивача у спірних правовідносинах є скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :02:011:0181.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до пункту 1 цього Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підпункт 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру).

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Тож державна реєстрація земельної ділянки шляхом внесення до Державного земельного кадастру передбачених законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера є результатом реалізації органами Держгеокадастру належних їм контрольних функцій у сфері управлінської діяльності.

Аналогічну позицію займає Верховний Суд у постанові від 11.03.2024 року у справі № 480/749/23.

Водночас, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області, щодо відмови скасування реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:011:0181, оскільки на момент їх вчинення вони відповідали Конституції та законам України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими в частині, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області скасувати державну реєстрацію земельної дідянки кадастровий номер :02:011:0181.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області (вул. Симона Петлюри, буд. 37,м. Рівне,Рівненська обл.,33013, ЄДРПОУ/РНОКПП 39768252)

Повний текст рішення складений 15 квітня 2025 року

Суддя У.М. Нор