Справа № 380/27287/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/27287/23 пров. № А/857/9790/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року, прийняте суддею Качур Р.П. у м. Львові у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Крафт Сіті» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

встановив:

ПП «Крафт Сіті» (надалі ПП, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (надалі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення (ППР) від 26.10.2023 № 23486/13-01-07-08, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку в розмірі 128806 грн та застосовано штрафну фінансову санкцію в розмірі 32201,50 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 позов задоволено.

Суд виходив з того, що оскільки господарські операції позивача з ПП «Центр Швейних Технологій» підтверджуються відповідними первинними документами, а саме: видатковими накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями про оплату, оборотно -сальдовими відомостями по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», розрахунки між сторонами доведені, господарська мета їх проведення, доцільність підтверджена, тому висновки податкового органу щодо нереальності таких операцій є безпідставними та необґрунтованими.

Суд звернув увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 02.03.2023 у справі № 804/644/16 дійшов висновку, що наявність або відсутність товарно-транспортних накладних (ТТН) та недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про безтоварність господарської операції з придбання або продажу товарно матеріальних цінностей (ТМЦ), якщо інші дані свідчать про рух активів або зміни у зобов`язаннях платника податків.

Крім того, суд зазначив, що наявність недоліків у оформленні видаткових накладних не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами, натомість, факт передання товару позивачу та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується належно оформленими видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

З огляду на вказані висновки суд відхилив доводи відповідача про те, що на видаткових накладних присутнє лише прізвище продавця. Крім того, суд зазначив, що вказані накладні містять печатку покупця та підпис особи, яка приймає товар, що у розумінні п. 4.1 Договору поставки № 9/09-21 від 15.09.2021 свідчить про належність оформлення вказаних документів.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно Договору №0102-02 купівлі-продажу від 01.02.2023 та Специфікацій до нього не зазначено умов транспортування швейних промислових машин. Крім того ПП «Крафт Сіті» не надано документів на підтвердження послуг транспортування швейних промислових машин в кількості 13 шт., які згідно видаткових накладних придбавались у ПП «Центр Швейних Технологій».

Крім того, згідно зазначеного вище Договору та Специфікаціям, продукція, яка передається комплектується технічним паспортом та гарантійним талоном. Відповідно такі повинні були надані позивачем під час перевірки, також позивачем не надано ТТН про транспортування швейних машинок.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) не встановлено придбання послуг транспортування ПП «Центр Швейних Технологій» від інших суб`єктів господарювання протягом червня 2023.

Таким чином, ПП «Центр Швейних Технологій» не мало можливості здійснювати за свій рахунок перевезення (отримувати послуги) швейних промислових машин в кількості 13, на які в червні 2023 виписано видаткові накладні щодо реалізації для ПП «Крафт Сіті».

Також до перевірки не надано технічних паспортів, інструкції з експлуатації, гарантійних талонів, отримання яких передбачено п.1 Специфікацій до Договору №0102-02 купівлі-продажу від 01.02.2023.

Проведеним аналізом ЄРПН не встановлено попереднє придбання ПП «Центр Швейних Технологій» швейних промислових машин в кількості 13 шт.

Згідно даних ІКС «Податковий блок» також відсутнє попереднє ввезення з-за кордону (імпорт) ПП «Центр Швейних Технологій» швейних промислових машин з такими кодами УКТ ЗЕД та номенклатурою товару.

Таким чином, представлені підприємством документи (Договір №0102-02 купівлі- продажу від 01.02.2023 та Специфікації до нього, видаткові накладні) не підтверджують фактичне отримання та транспортування швейних промислових машин в кількості 13 шт.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

ПП у відзиві вважає вірними висновки суду про наявність підстав для задоволення позову, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ПП «Крафт Сіті» зареєстроване у вказаному реєстрі з 07.05.2023 та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області.

Основним видом діяльності позивача є 14.12 «Виробництво робочого одягу. Також видами господарської діяльності позивача є: виробництво готових текстильних виробів, крім одягу; виробництво інших текстильних виробів, н.в.і.у.; виробництво іншого верхнього одягу; виробництво іншого одягу й аксесуарів; виробництво дорожніх виробів, сумок, лимарно-сідельних виробів зі шкіри та інших матеріалів; веб-портали; оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність; комп`ютерне програмування; інша поштова та кур`єрська діяльність; консультування з питань комерційної діяльності й керування; неспеціалізована оптова торгівля; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; оптова торгівля одягом і взуттям; організування конгресів і торговельних виставок; надання комбінованих офісних адміністративних послуг; надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.; надання в оренду офісних машин і устатковання, у тому числі комп`ютерів; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів». Вказані обставини підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наявним у справі.

На підставі наказу від 16.08.2023 № 3087-ПП «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Крафт Сіті»», ГУ ДПС у Львівський області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 22906/13-01-07-08/32447251 від 15.09.2023.

Відповідно до акта перевірки № 22906/13-01-07-08/32447251 від 15.09.2023 ГУ ДПС у Львівській області встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 ПК України, внаслідок чого підприємством завищено суму бюджетного відшкодування за червень 2023 у сумі 128806,24 грн.

ГУ ДПС у Львівській області за результатами перевірки, що оформлена актом № 22906/13-01-07-08/32447251 від 15.09.2023 прийнято оскаржуване ППР форми В1 від 26.10.2023 № 23486/13-01-07-08, яким зменшено суму бюджетного відшкодування ПП з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника податку у банку та накладено штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 32201,50 грн.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою згідно із пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до положень «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 (далі - Порядок № 727), акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до пп. 2 п. 4 розділу III Порядку № 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

- викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

- викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає у разі:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто, платник податку має право включити до складу податкового кредиту з податку на додану вартість звітному податковому періоді тільки ПДВ з вартості придбаних (виготовлених) послуг та товарів таким платником для їх подальшого використання у власній господарській діяльності, яка направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Податковим органом під час перевірки встановлено, що між позивачем ПП (Покупець) та ПП «Центр Швейних Технологій» (Продавець) укладено Договір купівлі-продажу № 0102-02 від 01.02.2023 (далі як і раніше Договір).

В умовах Договору №0102-02 купівлі-продажу від 01.02.2023 зазначено :

2.1. Перелік, кількість, вартість, порядок та умови поставки, а також строки поставки, порядок та умови розрахунків за Товар зазначаються у Специфікаціях, зазначених у додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною;

2.6. Місце, спосіб та умови поставки Товару визначаються у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

3.1. Продавець зобов`язаний:

- одночасно з Товаром, упакованим звичайним для нього способом в упаковку (а за їх відсутності - способом, який забезпечує схоронність Товару цього роду за звичайних умов зберігання та транспортування), передати Покупцеві його приналежності та інші документи, що стосуються Товару та підлягають переданню разом із Товаром відповідно до Договору;

Продавець гарантує якість Товару відповідно до вимог ст. 675 Цивільного кодексу України, а саме: Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати Покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання Покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності Товару цим вимогам не встановлено Договором купівлі-продажу.

Відповідно до наданих для перевірки Специфікацій до договору поставки встановлено, наступне:

1. Обладнання комплектується технічним паспортом, інструкцією і експлуатації, гарантійним талоном.

2. Загальна вартість Обладнання, зазначеного в Специфікації становить 37 827.62 грн.(тридцять сім тисяч вісімсот двадцять сім гривень 62 копійки) з ПДВ.

3. Термін відвантаження - протягом 5-ти робочій днів з моменту повної оплати.

Проведеним аналізом наданих до перевірки документів встановлено, що згідно Договору №0102-02 купівлі-продажу від 01.02.2023 та Специфікацій до нього не зазначено умов транспортування швейних промислових машин. Крім того, ПП «Крафт Сіті» не надано документів на підтвердження послуг транспортування швейних промислових машин в кількості 13 шт., які згідно видаткових накладних придбавались у ПП «Центр Швейних Технологій».

Відповідно до ст. 83 ПК України матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок є податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з ст.1 Закону України від 15.01.2015 № 124 «Про технічний регламент та оцінку відповідності»:

- виробник - будь-яка фізична чи юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє продукцію або доручає її розроблення чи виготовлення та реалізує цю продукцію під своїм найменуванням або торговельною маркою (знаком для товарів і послуг);

- розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку;

- сертифікація - підтвердження відповідності третьою стороною, яке стосується продукції, процесів, послуг, систем або персоналу.

Відповідно до ст. 15-1 Закону України «Про технічний регламент та оцінку відповідності» №2736 виробник зобов`язаний надавати постачальнику інформацію про обов`язкову сертифікацію продукції шляхом зазначення реєстраційних номерів сертифікатів відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності в документах, згідно з якими передається відповідна продукція.

Постачальник зобов`язаний реалізовувати продукцію, що підлягає обов`язковій сертифікації, за умови наявності в документах, згідно з якими йому передано відповідну продукцію, реєстраційних номерів сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності.

Згідно Договору купівлі-продажу №0102-02 від 01 лютого 2023 та Специфікаціям продукція, яка передається комплектується технічним паспортом та гарантійним талоном.

Відповідно такі документи у розумінні ст. 85 ПК України повинні були надані позивачем під час перевірки, також позивачем не надано ТТН про транспортування швейних машинок.

Згідно даних ЄРПН не встановлено придбання послуг транспортування ПП «Центр Швейних Технологій» від інших суб`єктів господарювання протягом червня 2023. У поданому ПП «Центр Швейних Технологій» податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2-й кв. 2023 відсутнє отримання послуг від фізичних осіб (відсутні записи по коду ознак 157).

Враховуючи вище наведене, колегія суддів погоджується із висновком контролюючого органу про те, що ПП «Центр Швейних Технологій» не мало можливості здійснювати за свій рахунок перевезення (отримувати послуги) швейних промислових машин в кількості 13, на які в червні 2023 виписано видаткові накладні щодо реалізації для ПП «Крафт Сіті».

Також до перевірки не надано технічних паспортів, інструкції з експлуатації, гарантійних талонів, отримання яких передбачено п.1 Специфікацій до Договору №0102-02 купівлі-продажу від 01.02.2023.

Проведеним аналізом ЄРПН, як було зазначено вище, не встановлено попереднє придбання ПП «Центр Швейних Технологій» швейних промислових машин в кількості 13 шт., а саме: відсутнє попереднє придбання ТМЦ з ідентичними кодами УКТ ЗЕД та номенклатурою товару, на які в червні 2023 виписано видаткові накладні щодо реалізації для ПП.

Згідно даних ІКС «Податковий блок» також відсутнє попереднє ввезення з-за кордону (імпорт) ПП «Центр Швейних Технологій» швейних промислових машин з такими кодами УКТ ЗЕД та номенклатурою товару.

Таким чином, представлені підприємством документи (Договір №0102-02 купівлі- продажу від 01.02.2023 та Специфікації до нього, видаткові накладні) не підтверджують фактичне отримання та транспортування швейних промислових машин в кількості 13 шт.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що в первинних документах, виписаних ПП «Центр Швейних Технологій» для ПП «Крафт Сіті» зазначено господарську операцію, яка фактично не відбувалася. У зв`язку з цим, дані документи (податкові та видаткові накладні) не мають юридичної сили первинних документів, відповідно ПП «Крафт Сіті» неправомірно сформовано регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі таких первинних документів.

Таким чином, на порушення вимог п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, ПП «Крафт Сіті» (за рахунок проведення операцій без реального настання правових наслідків, проведення лише операцій з оформлення документів без реального руху товарів (швейних промислових машин в кількості 13 шт. від ПП «Центр Швейних Технологій» до ПП «Крафт Сіті») за червень 2023 завищено по взаєморозрахунках з ПП «Центр Швейних Технологій» податковий кредит з податку на додану вартість всього в сумі 128 806,24 грн.

При складанні відповідних первинних документів з операціями між ПП «Крафт Сіті» та ПП «Центр Швейних Технологій», позивачем порушено норми частини першої ст.9 Закону України від 16 липня 1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами) (далі - Закон № 996) та пп.2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (із змінами) (далі - Положення № 88).

Такі документи не можуть за змістом п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-ХІV) передбачено, що сфера дії Закону № 996-ХІV поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Статтею 9 Закону № 996-ХІV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення № 88 первинні документи (на паперових і машино зчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» (далі - Положення № 88) забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкових вигід (витрат з податку на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість) виникають за наявності сукупності обставин які є передумовою їх формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі:

- фактичного (реального) здійснення господарських операцій, які є об`єктом оподаткування;

- документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами;

- придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності;

- наявності ділової мети (розумних економічних причин, тобто, причин, які можуть бути наявними лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності).

Наявність лише отриманої податкової накладної без фактичного здійснення господарської діяльності (оприбуткування товару, надання послуг чи їх оплата) не може бути підставою для включення, визначених у такій накладній сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Встановлені за результатами перевірки обставини, що свідчать про не здійснення операцій з придбання ТМЦ в ПП «Центр Швейних Технологій», не дають права ПП «Крафт Сіті» на формування податкового кредиту з ПДВ на підставі виписаних податкових накладних ПП «Центр Швейних Технологій».

Відтак, колегія суддів погоджується із покликанням податкового органу на те, що представлені ПП до перевірки податкові накладні не підтверджують факт придбання ТМЦ (швейних промислових машин в кількості 13 шт.), не є свідченням реальності господарських операцій та містять недостовірні дані щодо змісту господарських операцій. Намір одержати дохід лише за рахунок відшкодування ПДВ без здійснення реальної господарської діяльності не можна розглядати як самостійну ділову мету.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №380/27287/23 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову приватного підприємства «Крафт Сіті» відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар