Справа № 340/5226/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 340/5226/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНК ГРУПП»

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року (суддя Кармазина Т.М.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНК ГРУПП»

до Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНК ГРУПП» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 09.05.2024 № 4.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області № 4 від 09.05.2024 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНК ГРУПП» штрафних (фінансових) санкцій в сумі 8,48 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що податкове повідомлення-рішення є таким, що прийняте на підставі висновків акту перевірки, яка призначена та проведена з порушенням вимог чинного законодавства, що є безумовною підставою для скасування рішення, прийнятого за наслідком такої перевірки. Також зазначає, що використання незареєстрованого касового апарату не є тотожним не проведенню розрахункових операцій з покупцями.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 02.04.2024 № 255-п та направлень № 1300, № 1301 від 10.04.2024, відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України було проведено фактичну перевірку господарської одиниці Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНК ГРУПП» - магазину «Копилка» за адресою: Кіровоградська область, смт. Новоархангельськ, вул. Центральна, 32.

За результатом проведення перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області складено Акт від 12.04.2024 4303/11/28/РРО/38302235, в якому зафіксовано порушення з боку позивача пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі Акту перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області 09.05.2024 прийнято податкове повідомлення-рішення № 4, згідно з яким позивачеві нараховані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1 503 165,03 грн.

Назване податкове повідомлення-рішення є предметом оскарження в цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідачем доведено, що підставою для призначення перевірки став проведений ДПС України аналіз податкової інформації стосовно окремих суб`єктів господарювання, в тому числі позивача, під час здійснення якого встановлено порушення здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій.

При цьому не є обґрунтованими доводи позивача про неправомірність проведення перевірки, оскільки наказ не містить посилання на інформацію від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, адже норми податкового законодавства таку вимогу щодо наказу не містять.

Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України лише визначає умову, за наявності якої податковий орган має право на проведення фактичної перевірки.

Наявність такої умови перевірена та підтверджена судом в межах розгляду даної справи.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що перевірку було призначено правомірно.

Також вірним є висновок суду першої інстанції щодо дотримання відповідачем процедури проведення перевірки, адже податковим законодавством передбачено обов`язкові умови, за яких контролюючий орган має право приступити до проведення фактичної перевірки: прийняття уповноваженою особою податкового органу рішення у формі наказу про проведення перевірки; вручення копії відповідного наказу платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Матеріалами справи підтверджується, що наказ на перевірку та направлення були вручені представнику позивача, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Також колегія суддів звертає увагу на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21.02.2025 у справі № 280/2615/24, згідно з якими використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків. При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.

Щодо суті самого порушення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівля, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Під час перевірки податковим органом було встановлено, що позивач у магазині «Копілка» при розрахунках із споживачами за продані товари проводив розрахункові операції через РРО (фіскальний номер ), який з 27.01.2023 знятий з обліку із скасуванням його реєстрації у контролюючому органі. При цьому у період з 27.01.2023 по 17.02.2023 позивач продовжував використовувати у своїй діяльності названий РРО та здійснив розрахункові операції на загальну суму 1 002 122,82 грн.

Вказана обставина позивачем не спростовується, а тому є вірним висновок суду першої інстанції про доведеність висновків податкового органу щодо виявленого порушення.

Внаслідок встановлених порушень позивача притягнуто до відповідальності відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за приписом якого в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції, за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;

Наказом Міністерства фінансів України від 21.06.2016 № 13 затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 220/28350.

За приписом названого Положення фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 за № 918/29048, затверджено Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), який розроблено відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Податкового кодексу України, Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236.

За приписами названого Порядку суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг, операції з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу, та відповідно до вимог законодавства повинні застосовувати РРО, зобов`язані зареєструвати РРО відповідно до положень цього Порядку та забезпечити його персоналізацію, опломбування та переведення у фіскальний режим роботи. Реєстрації в контролюючому органі підлягають РРО, модифікації яких включені до Державного реєстру РРО, з урахуванням сфер їх застосування та за умови, що строк служби, установлений у технічній документації на РРО, не вичерпався, а також з урахуванням строків первинної реєстрації, установлених Державним реєстром РРО. РРО може застосовуватись тільки в тій господарській одиниці, яка зазначена в реєстраційному посвідченні, відповідно до сфери застосування, установленої Державним реєстром РРО, та за наявності договору про технічне обслуговування і ремонт РРО. Реєстрація РРО діє до дати скасування реєстрації РРО.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що внаслідок використання реєстратора розрахункових операцій, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, позивач допустив податкове правопорушення, за яке законом передбачена відповідальність. Більш того, така обставина дає правові підстави для неприйняття документів, створених за допомогою такого РРО, як розрахункових, що за своєю правовою природою є тотожним з невидачею розрахункового документа, за що передбачена відповідальність згідно зі статтею 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Також позивачем не спростовані належними та допустимими доказами правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності повторності правопорушення та правильності обрахунку фінансових санкцій, апелянт лише повторює власні доводи, оцінка яким, з посиланням на норми чинного законодавства, правові позиції Верховного Суду та матеріали справи, в повній мірі та вірно надана судом першої інстанції.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНК ГРУПП» залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року в адміністративній справі № 340/5226/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 15 квітня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 15 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров