Справа № 200/4793/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року справа №200/4793/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Шинкарьова І.В.), складеного в повному обсязі 16 вересня 2024 року, у справі № 200/4793/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення заборгованості з пенсійних виплат за період з 07.05.2021 по 30.06.2024 в розмірі 288709,31 грн, -

У С Т А Н О В И В :

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивача адвоката Євдокімова Олексія Миколайовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості з пенсійних виплат за період з 07.05.2021 по 30.06.2024 у розмірі 288709.31 грн., яка утворилась з вини органу, що призначає і виплачує пенсію;

стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість з пенсійних виплат за період з 07.05.2021 по 30.06.2024 в розмірі 288709.31 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо своєчасної виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат за період з 07.05.2021 по 30.06.2024 у розмірі 288154,25 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з 07.05.2021 по 30.06.2024 в розмірі 288154,25 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

З таким рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив його скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт зазначав, що нарахована на виконання рішення суду доплата за період з 07.05.2021 по 30.06.2024 в сумі 292895,80 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/4793/24, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

07.05.2021 позивач - ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.05.2021 №2975 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з діями відповідача, позивач оскаржив їх у суді.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі №200/8586/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.05.2021 №2975 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 24.02.2014 по 31.03.2014, з 01.03.2015 по 31.03.2015, з 12.06.2015 по 31.08.2015, з 01.09.2017 по 30.09.2017, з 14.11.2017 по28.11.2017, з 01.01.2021 по 07.05.2021. Зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , передбаченого ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи: з 01.11.2004 по 25.07.2006,26.07.2006 по 09.11.2008, з 03.02.2010 по 28.11.2017, з 01.03.2021 по 07.05.2021 та період навчання з 01.09.1993 по 01.02.1997 в ПТУ№38 м. Красноармійська. Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , від 07.05.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з рішенням відповідача № 9 від 27.02.2023 позивачу з 07.05.2021 призначено пенсію за віком на пільгових у мовах. Загальний страховий стаж складає 46 років 4 місяці 29 днів, в тому числі роботи підземні, професії за постановою № 202 - 25 років. Пенсія призначена в розмірі 12 081,12 грн.

Не погоджуючись із розміром призначеної пенсії, позивач звернувся до суду із вимогами щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з 07.05.2021 відповідно до вимог абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі №200/3750/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зокрема, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 07.05.2021 відповідно до вимог абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі № 200/3750/23, набрало законної сили 12.06.2024.

19.06.2024 за № ВЕБ-05001-Ф-С-24-104595 позивач через вебпортал ПФУ звернувся до відповідача з заявою, в якій зокрема просив відповідача у добровільному порядку виконати рішення суду та у 10 ти денний термін здійснити перерахунок пенсії з 07.05.2021 відповідно до вимог абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та виплатити заборгованість з пенсійних виплат яка утворилася з винних дій органу пенсійного фонду.

Відповідач на звернення позивача надав відповідь від 21.06.2024 № 16414-15979/Б-02/8-0500/24 в якій зокрема повідомив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі № 200/3750/23, яке набрало законної сили 12.06.2024, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з 07.05.2021 відповідно до вимог абз.3 ч.1 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 № 1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України від 02.09.2008 № 345 «Про підвищення престижності шахтарської праці». Вказує, що з 07.05.2021 обчислено пенсію у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, як визначено абз.3 ч.1 ст.28 Закону 1058 та ст. 8 Закону 345.

Зазначив, що борг за період з 07.05.2021 по 30.06.2024 у сумі 288154,25 грн. обліковано в Головному управлінні.

Також відповідач до відповіді надав довідку про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 21.06.2024 №16414-15979/Б-02/8-0500/24, відповідно якої за період з 07.05.2021 по 30.06.2024 утворилася заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 288709, 31 грн. З урахуванням суми коштів, відрахованих з пенсії (555,06 грн.) сума заборгованість з пенсійних виплат складає - 288154,25 грн.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно невиплати заборгованості по пенсії.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що право позивача має бути відновленим шляхом стягнення з управління заборгованості по пенсії

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, :

1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина;

6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки;

12) організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Стаття 46 Закону № 1058-IV регламентує правовідносини, що виникають під час виплати пенсії за минулий час.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Суд зазначає, що відповідач, здійснивши на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду призначення позивачу пенсії та здійснення її перерахунку, безпідставно, всупереч вимог частини другої статті 46 Закону №1058-IV не виплатив позивачу заборгованість по пенсійним виплатам, що утворилася за період з 07.05.2021 по 30.06.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення).

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії Суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (цитата у п. 33 цього рішення).

Отже, встановлення судом апеляційної інстанції відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

При цьому, Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що невиплата пенсії позивачу заборгованості з пенсії за період з 07.05.2021 по 30.06.2024 в розмірі 288154,25 грн., з точки зору положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є втручанням у право власності позивача, і таке втручання не є законним.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 257, 308, 311, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі № 200/4793/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць