Справа № 524/14935/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,
за позовом ОСОБА_1
до Інспектора першого взводу 3-ї роти БПП у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Кравченка Анатолія Анатолійовича , Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області , Департаменту патрульної поліції
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора першого взводу 3-ї роти БПП у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Кравченка Анатолія Анатолійовича, Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області, Департаменту патрульної поліції (далі також відповідачі), в якому просив скасувати постанову, винесену 21.11.2024 інспектором першого взводу 3-ї роти БПП у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Кравченком А. А., серії ЕНА № 3518471 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 5 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 23.01.2025 позов задоволено.

Скасовано постанову, винесену 21.11.2024 інспектором першого взводу 3-ї роти БПП у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Кравченком А.А., серії ЕНА № 3518471 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 5 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрито.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду у розмірі 605 грн 60 коп.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2025 апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення. Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.01.2025 у справі № 524/14935/24 залишено без змін.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 03.02.2025 задоволено частково заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення суду у адміністративній справі № 504/14935/24. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7567 грн 00 коп.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2024 апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задоволено частково. Додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.02.2025 у справі № 524/14935/24 скасовано. Прийнято постанову, якою заяву представника позивача, ОСОБА_1 , - адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича, про ухвалення додаткового рішення суду в адміністративній справі № 524/14935/24 задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн 00 коп. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

18.03.2025 від представника Власенка Василя Васильовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення стосовно відшкодування судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката у суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 23.01.2025 у сумі 5 000,00 грн.

Заяву про ухвалення додаткового рішення з додатками позивачем направлено на адресу Департаменту патрульної поліції 18.03.2025, на підтвердження чого до матеріалів справи надано квитанцію про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

У запереченнях на заяву Департамент патрульної поліції з доводами представника позивача не погоджується, зазначає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є неспівмірним з обсягом допомоги, наданої позивачу у суді апеляційної інстанції.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача.

Заява розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів уважає, що подана заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-4 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Така правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17.

Водночас склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 21.03.18 у справі №815/4300/17, від 11.04.18 у справі №814/698/16, від 18.10.18 у справі №813/4989/17.

Згідно з частиною шостою статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Зазначений висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16 вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися у тому числі через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі №520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Водночас при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вказані критерії закріплені у ч. 5 ст. 134 КАС України.

Як убачається із матеріалів справи, представником позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу до суду надано такі документи: копію витягу із договору про надання правничої допомоги №24/11-2 від 22.11.2024; копію акта наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №3 від 18.03.2025 із зазначенням наданих послуг (виконаних робіт) та загальної суми правової допомоги 5000 грн; копію детального опису наданих послуг (виконаних робіт) із зазначенням кількості затраченого часу, вартості часу адвоката за 1 годину.

Згідно з пунктом 3 витягу із договору про надання правничої допомоги сторонами погоджено розмір гонорару адвоката 2000 грн за 1 годину роботи адвоката, кінцева сума визначатиметься на підставі акта наданих послуг. Оплата провадиться клієнтом протягом одного календарного дня з дати підписання сторонами цього договору шляхом передплати або акта наданих послуг, або після відшкодування витрат на правничу допомогу на підставі рішення суду за домовленістю сторін.

Відповідно до акта наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №3 від 18.03.2025 та детального опису наданих послуг (виконаних робіт) обсяг послуг адвоката (виконаних робіт) складає 5000 грн, з яких: ознайомлення з апеляційною скаргою 1 год на суму 2000 грн; підготовка відзиву на апеляційну скаргу 1,5 год на суму 3000 грн.

Надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, колегія суддів зазначає, що «ознайомлення з апеляційною скаргою» не є окремою послугою та охоплюються послугою «складення відзиву на апеляційну скаргу».

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, послуги на правничу допомогу у суді першої інстанції оцінені адвокатом в 17000 грн та зменшені судом апеляційної інстанції до 1000,00 грн.

З приводу наведеної обставини, колегія суддів зауважує, що в будь-якому випадку надання правової допомоги щодо вирішення навіть певної (усієї) сукупності питань у апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. У свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання яких потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця.

Отже, враховуючи наведені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, розмір відшкодування, визначений судом апеляційної інстанції за аналогічні послуги в суді першої інстанції, колегія суддів уважає заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги у суді апеляційної інстанції завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Крім того, участь одного адвоката при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення.

Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19.

Враховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи та її незначну складність, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача у сумі 500,00 грн.

Керуючись статтями 132, 139, 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн 00 коп.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.