Справа № 260/1098/25
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/1098/25 пров. № А/857/11754/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
за участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 260/1098/25 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

місце ухвалення судового рішення м.Ужгород
Розгляд справи здійснено за правиламипозовного провадження в окремих категоріях термінових справ
суддя у І інстанціїДору Ю.Ю.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), у якій просило визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинця В.О. про накладення штрафу від 31.01.2025 року у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні №76916898.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 260/1098/25 у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шандора Петефі, буд. 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 31.01.2025 у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні №76916898 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що добровільно виконало рішення суду, однак, незважаючи на це, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень було застосовано до ГУПФУ в Закарпатській області штрафну санкцію за невиконання судового рішення без поважних причин. Позивач вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції як і постанову відповідача про накладення штрафу протиправною, ухваленою врозріз з численною судовою практикою та просить їх скасувати.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлений через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

В судове засідання сторони не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів фактичного виконання рішення суду у цій справі в частині перерахунку пенсії позивача без належних на то поважних причин.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 24 жовтня 2024 року Закарпатським окружним адміністративним судом постановлено рішення в адміністративній справі № 260/5037/24 яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови, оформленій листом №2153-1860/Г-02/8-0700/24 від 11.04.2024 року, у здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року, з 01.07.2021 року. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.07.2021 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211,20 (Одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) гривень.

21 листопада 2024 року вищевказане рішення набрало законної сили.

11 грудня 2024 року судом у справі № 260/5037/24 видано виконавчі листи.

Згідно матеріалів виконавчого провадження ВП № 76916898, на підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 260/5037/24 від 11.12.2024 р., старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В`ячеславом Олександровичем 22.01.2025 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у відповідності до вимог статей 3, 4, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження. Копію зазначеної постанови, відповідно до вимог статті 28 Закону України Про виконавче провадження, надіслано сторонам виконавчого провадження.

29 січня 2025 року на адресу відділу примусового виконання рішень (далі відділ ПВР) надійшла відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою повідомлено виконавчу службу, що стягувачу виконано перерахунок пенсії в добровільному порядку, згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/5037/24. Нарахована різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) в розмірі 2000,00 грн. за період з 01.07.2021 по 31.07.2021 облікована в електронній пенсійній справі стягувача та буде виплачено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Одночасно повідомлено, що на виконання попереднього рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року у справі №260/8773/23 Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії пенсіонера з 1 серпня 2021 року на підставі оновленої довідки Служби зовнішньої розвідки України про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії станом на 17 липня 2021 року від 07 грудня 2022 року № 827.

Також у поданому листі позивач зазначив, що перерахунок пенсії проводився після 01.03.2018 року згідно довідки, яка складена у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення з 01.07.2021 року відповідній категорії військовослужбовців, згідно з Постановою КМУ №144 від 23.02.2022 року Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів, тому підстав для виплати щомісячної доплати 2000,00 грн, починаючи з 01.08.2021 немає.

За таких обставин вважає, що розмір пенсії пенсіонера після 1 березня 2018 р. переглядався (перераховувався). Хоча перерахунок пенсії і здійснено на виконання рішень суду, однак нормами Постанови №713 не розмежовано підстави таких перерахунків. Вказаною постановою, як вже зазначено вище, чітко та однозначно передбачено, що у разі, коли пенсія особам переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень.

Таким чином позивач наголосив що пенсія, яку отримує ОСОБА_1 на підставі Закону №2262-ХІІ була перерахована, внаслідок чого її основний розмір збільшився, що і стало правомірною підставою для припинення виплати спірної доплати починаючи з 01.08.2021.

За таких обставин, відсутні підстави для здійснення доплати до пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713, після проведення її перерахунку.

У зв`язку з тим, що рішення суду боржником не виконано, державним виконавцем відділу ПВР, керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн. від 31.01.2025 ВП № 76916898, зазначено вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено боржника про кримінальну відповідальність, копію постанови направлено боржнику для виконання.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Положеннями статті 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Статтею 63 Закону №1404-VIII врегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

За умовами частини другої статті 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 19.09.2019 у справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 у справі №420/70/19.

Як встановлено судом вище, підставою для прийняття оскаржуваної постанови є обставини щодо невиконання позивачем виконавчого листа №260/5037/24, виданого 11 грудня 2024 року Закарпатським окружним адміністративним судом без поважних причин.

Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 року по справі №260/5037/24 зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.07.2021 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач у позовній заяві та доводах апеляційної скарги стверджує, що ним виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 року по справі №260/5037/24 в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 року. Нарахована різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) в розмірі 2000,00 грн. за період з 01.07.2021 по 31.07.2021 облікована в електронній пенсійній справі стягувача та буде виплачено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 4 статті 79 КАС України визначено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Натомість не зважаючи на висновки суду першої інстанції позивачем не долучено ні до позовної заяви, ні до апеляційної скарги доказів на підтвердження обставин здійснення перерахунку пенсії громадянину ОСОБА_1 з 01.07.2021 року згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/5037/24, а також доказів того, що нарахована різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) в розмірі 2000,00 грн. за період з 01.07.2021 по 31.07.2021 облікована в електронній пенсійній справі стягувача. Також позивачем не зазначено у позові, що такі докази не може бути подані разом з позовною заявою з об`єктивних причин.

Звертаючись до суду першої та апеляційної інстанцій, позивач в порушення ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України виявленого судом першої інстанції недоліку не усунув та довів належними доказами факту виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 року по справі №260/5037/24 в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 по 31.07.2021. Окрім того, позивач не привів поважних причини, з яких доказ виконання судового рішення не може бути подано державному виконавцю та судам обох інстанцій.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем без поважних на те причин не надано в установлені строки доказів фактичного виконання судового рішення по справі № 260/5037/24 від 22.10.2024 в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01.07.2021 по 31.07.2021.

При цьому колегія суддів звертає увагу позивача, що твердження про виконання судового рішення повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Як наслідок, державним виконавцем правомірно винесено постанову про накладення штрафу на позивача в сумі 5100 грн. від 31.01.2022 року ВП №76916898.

Стосовно ж висновків суду першої інстанції, які стосуються нарахування ОСОБА_1 доплати до пенсії у розмірі 2000грн, установленої Постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713, після проведення перерахунку його пенсії згідно поданої оновленої довідки про складові види грошового забезпечення з 01.08.2021 року через зростання прожиткового мінімуму на 01 січня відповідного року, то колегія суддів зазначає, що обумовлені висновки суду не є такими, що підлягають до застосування у цій справі виходячи з такого.

З аналізу пункту 1 Постанови № 713 у сукупності із приписами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вбачається таке:

- з 1 липня 2021 року колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (і до розміру пенсії на вказану дату) або пенсія яким призначена (поновлена) після 1 березня 2018 року (з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати), було установлено щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн;

- доплата, визначена цією Постановою, враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, що здійснюються у зв`язку із прийняттям після 1 березня 2018 року уповноваженим органом нормативно-правого акта, який став правовою підставою для перегляду (перерахування) пенсії. Тобто, таке підвищення (перерахунок пенсії) повинне відповідати порядку, передбаченому статтею 63 Закону № 2262-XII, та обов`язково мало здійснюватися після 1 березня 2018 року, при цьому не має значення, чи такий нормативно правовий акт був прийнятий до 1 березня 2018 року, чи після, оскільки визначальним є саме момент підвищення - після 1 березня 2018 року;

- метою установлення такої доплати є поетапне зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам;

- виплата щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому пункту 1 цієї Постанови, переглядалася (перераховувалася) саме після 1 березня 2018 року відповідно до процедури, передбаченої статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і такий перегляд (перерахунок) перевищив розмір доплати;

- якщо перегляд пенсії (перерахунок) здійснювався до 1 березня 2018 року або після цієї дати, однак на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на який у особи виникло до 1 березня 2018 року, то такий перегляд (перерахунок) не є підставою для нездійснення виплати у розмірі 2000,00 грн чи її припинення;

- водночас, якщо перегляд пенсії (перерахунок) здійснювався після 1 березня 2018 року на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на який у особи виникло після 1 березня 2018 року, то такий перегляд (перерахунок), проведений відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом), є підставою для нездійснення виплати у розмірі 2000,00 грн чи її зменшення (в залежності від розміру збільшення пенсії після перерахунку).

У зв`язку із тим, що положення Постанови № 713 припинення або зміну розміру щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн пов`язують з переглядом (перерахунком) пенсії, при цьому не вказуючи правову та фактичну підставу такого перегляду, але вказують на мету виплати такої доплати (поетапне зменшення диспропорцій в розмірах пенсій) та підстави припинення її виплати (збільшення пенсії більше аніж на 2000,00 грн), то перерахунок пенсії у зв`язку із зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, що мало наслідком зміну розміру грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу), є тим підвищенням, з яким абзац третій пункту 1 Постанови № 713 пов`язує припинення або зміну (зменшення) розміру щомісячної доплати, передбаченої цим нормативно-правовим актом.

Оскільки зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, є правовою підставою для зміни розміру грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу) та, відповідно, отримання нової довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45 з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704, і подання таких довідок до відповідного управління Пенсійного фонду України для здійснення перерахунку пенсії відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», то здійснений вказаним державним органом перерахунок пенсії, право на який у особи виникло після 1 березня 2018 року, за умови підвищення розміру пенсії, є підставою для припинення (у разі підвищення розміру пенсії більш ніж на 2000,00 грн) або зменшення розміру (у разі підвищення розміру пенсії менш ніж на 2000,00 грн) щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, передбаченої Постановою № 713.

З урахуванням приведених положень законодавства та фактичних обставин справи щодо подання оновленої довідки про складові види грошового забезпечення ОСОБА_1 (виходячи з прожиткового мінімуму на 01 січня відповідного року) між Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та ОСОБА_1 виникли нові спірні правовідносини щодо нарахування ОСОБА_1 доплати до пенсії у розмірі 2000грн, установленої Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713, після проведення перерахунку його пенсії згідно оновленої довідки про складові види грошового забезпечення з 01.08.2021 року через зростання прожиткового мінімуму, які не охоплені змістом судового рішення, винесеного у цій справі.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли лише часткове підтвердження у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає до задоволення частково, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом виключення з його мотивувальної частини висновків суду першої інстанції такого змісту:

« Окрім цього, суд вважає необгрунтованими доводи позивача щодо того, що відсутні підстави для здійснення доплати до пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713, після проведення її перерахунку згідно оновленої довідки з 01.08.2021.

Оскільки, як встановлено судом, рішенням суду по справі № 260/5037/24 від 22.10.2024 чітко зазначено, що перерахунок пенсії позивача, внаслідок якого ГУ ПФУ в Закарпатській області перестав виплачувати передбачену Постановою №713 доплату, був здійснений на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018. З огляду на що такий не може вважатися перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Відповідно, аналогічний перерахунок пенсії громадянина ОСОБА_1 на виконання рішення суду, про яке вказує позивач від 29.12.2023 року у справі №260/8773/23, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, відтак перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду, в результаті якого розмір пенсії збільшився, не може бути підставою для припинення виплати доплати до пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713».

У решті рішення суду є таким що підлягає залишенню без змін, позаяк винесено на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 260/1098/25 змінити шляхом виключення з його мотивувальної частини висновків суду першої інстанції такого змісту:

«Окрім цього, суд вважає необгрунтованими доводи позивача щодо того, що відсутні підстави для здійснення доплати до пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713, після проведення її перерахунку згідно оновленої довідки з 01.08.2021.

Оскільки, як встановлено судом, рішенням суду по справі № 260/5037/24 від 22.10.2024 чітко зазначено, що перерахунок пенсії позивача, внаслідок якого ГУ ПФУ в Закарпатській області перестав виплачувати передбачену Постановою №713 доплату, був здійснений на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018. З огляду на що такий не може вважатися перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Відповідно, аналогічний перерахунок пенсії громадянина ОСОБА_1 на виконання рішення суду, про яке вказує позивач від 29.12.2023 року у справі №260/8773/23, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, відтак перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду, в результаті якого розмір пенсії збільшився, не може бути підставою для припинення виплати доплати до пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713».

У решті рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 15 квітня 2025 року