Справа № 440/3319/25
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 16 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/3319/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 58 від 20.12.2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 23.12.1976 р. по 01.08.1977 р„ з 13.10.1977 р. по 18.10.1977 р., з 05.12.1977 р. по 02.01.1978 р., з 03.02.1978 р. по 17.04.1978 р., з 25.05.1978 р. по 29.01.1979 р., з 29.03.1979 р. по 24.06.1979 р., з 01.09.1979 р. по 29.06.1980 р„ з 01.09.1981 р. по 27.10.1982 р., з 10.12.1982 р. по 15.02.1983 р., з 01.03.1983 р. по 18.01.1988 р., з 01.02.1988 р. по 14.11.1991 р„ з 05.03.1994 р. по 30.10.1995 р., з 01.11.1995 р. по 26.11.1999 р. на підставі дублікату трудової книжки № НОМЕР_1 .

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області втретє розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.04.2024 року № 3531 про призначення пенсії за віком з урахуванням страхового стажу на підставі дублікату трудової книжки № НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі №440/5566/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняло незаконне рішення від 20.12.2024 №58 про повторну відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. А саме, не зарахувало періоди роботи позивача, записи про які здійснено в дублікаті трудової книжки, оскільки вони буди здійснені раніше ніж дата видачі трудової книжки та не підтверджено уточнюючими документами. При цьому зазначає, що оскаржуване в даній справі рішення було прийняте відповідачем до отримання відповіді на його лист від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перевірки довідок про заробітну плату, які позивач надавав до заяви про призначення пенсії, для вирішення питання зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 за даними нарахованої заробітної плати.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

01.04.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржуване рішення були прийняте відповідно до норм чинного законодавства. Стверджує, що аналіз документів позивача показав, що страховий стаж ОСОБА_1 недостатній для призначення пенсії за віком, а саме - становить 12 років 04 місяці 16 днів.

09.04.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач повністю підтримує позовні вимоги та просить задовольнити в повному обсязі.

09.04.2025 до суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

15.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Заяву було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, в задоволенні якої відмовлено з причин недостатності необхідного страхового стажу. Дане рішення позивач оскаржив до Полтавського окружного адміністративного суду, який позов ОСОБА_2 у справі № 440/5566/24 задовольнив частково. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його, шляхом подання апеляційного скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі № 440/5566/24 скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 в частині відмови у зобов`язанні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 23.12.1976 р. по 01.08.1977 р„ з 13.10.1977 р. по 18.10.1977 р., з 05.12.1977 р. по 02.01.1978 р., з 03.02.1978 р. по 17.04.1978 р., з 25.05.1978 р. по 29.01.1979 р., з 29.03.1979 р. по 24.06.1979 р., з 01.09.1979 р. по 29.06.1980 р„ з 01.09.1981 р. по 27.10.1982 р., з 10.12.1982 р. по 15.02.1983 р., з 01.03.1983 р. по 18.01.1988 р., з 01.02.1988 р. по 14.11.1991 р„ з 05.03.1994 р. по 30.10.1995 р., з 01.11.1995 р. по 26.11.1999 р. на підставі дублікату трудової книжки № НОМЕР_1 , заповненого 15.10.2003. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.04.2024. В іншій частині рішення залишено без змін.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 та Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 у справ № 440/5566/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було винесено рішенні від 20.12.2024 №58 про повторну відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого у встановленому законом порядку.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що дублікат трудової книжки № НОМЕР_1 до розрахунку не взято, оскільки періоди роботи з 23.12.1976 р. по 01.08.1977 р„ з 13.10.1977 р. по 18.10.1977 р., з 05.12.1977 р. по 02.01.1978 р., з 03.02.1978 р. по 17.04.1978 р., з 25.05.1978 р. по 29.01.1979 р., з 29.03.1979 р. по 24.06.1979 р., з 01.09.1979 р. по 29.06.1980 р„ з 01.09.1981 р. по 27.10.1982 р., з 10.12.1982 р. по 15.02.1983 р., з 01.03.1983 р. по 18.01.1988 р., з 01.02.1988 р. по 14.11.1991 р„ з 05.03.1994 р. по 30.10.1995 р., з 01.11.1995 р. по 26.11.1999 р., занесено в дублікат трудової книжки раніше, ніж дата видачі трудової книжки « 15.10.2003» та не підтверджено уточнюючими документами.

Пенсійний орган зазначає, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суд від 12.09.2024 у справі 440/5566/24 прийнято до розгляду період навчання з 01.09.1979 по 02.07.1980, згідно атестату №9617.Аналіз наданих документів показує, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 12 років 04 місяці 16 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком.

Крім того вказує, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суд від 12.09.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі 440/5566/24 управлінням направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві лист з проханням здійснити перевірку довідок про заробітну плату від 04.05.2023 №07 за період роботи з 01.01.1985 по 31.12.1988, виданої ПАТ «Арма-Клапан», від 07.04.2023 №16 за період роботи з 01.07.1986 по 31.12.1989, від 14.09.2021 №20 за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1991 видані ПАТ « Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування», для вирішення питання зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з даними нарахованої заробітної плати . Після дооформлення та надходження у трьохмісячний строк прийнятих і подання додаткових документів рішення буде переглянуто щодо підрахунку необхідного стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Позивач не погодився з позицією відповідачів, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 таким законом є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який був прийнятий на зміну положенням Закону України Про пенсійне забезпечення №1788 від 05 листопада 1991 року, та безпосередньо ним визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами ч.1 ст. 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як визначено п.1 ст.9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

У відповідності до ст.1 Закону №1058-IV:

- пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення міститься і в ч.1 ст.24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами ч.4 ст.24 Закону України № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 44 Закону №1058-IV визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

До набрання чинності Законом № 1058-IV діяв Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-XII).

Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування правління Пенсійного фонду України затвердило Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1. Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Документи, необхідні для перерахунку пенсії, наведені в розділі ІІ Порядку № 22-1.

Згідно з абзацом першим підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що до заяви додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно із ст.62 Закону України № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), у розумінні пунктів 1, 2 якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У п. 2.2, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N58, передбачено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктами 2.11, 2.12 Інструкції №58 визначено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пунктів 5.1.- 5.3 Інструкції № 58 особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.

Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.

Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.

Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.

У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.

У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що основним документом який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 291/99/17.

Оцінюючи позицію відповідача щодо не зарахування страхового стажу періодів вказаних в дублікаті трудової книжки № НОМЕР_1 від 13.10.2003, суд зазначає, що згідно наявної у справі копії дубліката трудової книжки ОСОБА_1 №151140 від 13.10.2003 вбачається, що усі записи дубліката трудової книжки зроблені уповноваженою особою ТОВ "Енергія КТС", що підтверджується її підписом та відтиском печатки підприємства на першій сторінці та сторінці, де був здійснений останній запис уповноваженої особи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що записи в дублікаті трудової книжки позивача про всі періоди роботи, мають посилання на відповідні документи згідно з якими було внесено запис про трудову діяльність позивача.

Підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів вказаних в дублікаті трудової книжки, є те, що такі періоди роботи передують даті заповнення дублікату трудової книжки 15.10.2003.

Дослідивши наявну у справі копію дублікату трудової книжки позивача № НОМЕР_1 від 15.10.2003 суд зазначає, що записи про трудову діяльність позивача здійснені у відповідності до Інструкції №58, місять найменування підприємства, де працював працівник, а також відділи, посади (роботи), відомості про прийняття на роботу, звільнення з роботи, переводи, а також найменування, дати і номера документів, на підставі яких проведені відповідні записи у дублікаті.

Усі записи про трудову діяльність позивача внесені у хронологічному порядку, не містять виправлень, підчисток, засвідченні підписом уповноваженої особи та відтиском печатки товариства.

Також, суд вважає за необхідне, зазначити те, що у рішенні про відмову у призначенні пенсії №58 від 20.12.2024 ще однією підставою для незарахування періодів роботи позивача які занесені до дублікату трудової книжки до страхового стажу, є те, що дані періоди не підтверджуються уточнюючими документами.

Оцінюючи дану твердження суд звертає увагу на наступне.

В позовній заяві позивач вказує на те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суд від 12.09.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі № 440/5566/24 управлінням направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві лист з проханням здійснити перевірку довідок про заробітну плату від 04.05.2023 №07 за період роботи з 01.01.1985 по 31.12.1988, виданої ПАТ «Арма-Клапан», від 07.04.2023 №16 за період роботи з 01.07.1986 по 31.12.1989, від 14.09.2021 №20 за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1991 видані ПАТ « Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування», для вирішення питання зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з даними нарахованої заробітної плати. Однак оскаржуване рішення було винесено до отримання відповіді на вказаний запит.

Суд зазначає, що для призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

У випадку ж відсутності первинних документів, які підтверджують виплату заробітної плати за період роботи до 01.07.2000, орган пенсійного фонду з урахуванням положень пункту 1 розділу ІІІ та п. 1 розділу ІV Порядку, затвердженого Правлінням ПФУ №6-1 від 28.03.2016 року зобов`язаний вжити заходів щодо формування запиту і подання його до ДФС для отримання інформації щодо суми нарахованого доходу позивача за період до 01.07.2000 в розрізі джерел та ознак доходу (за наявності відомостей у Державному реєстрі) відповідно до чинного на дату подання довідки про суми виплачених доходів і утриманих з них податків та інших обов`язкових платежів фізичних осіб юридичними особами усіх форм власності та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності (ф. № 8ДР), порядку її заповнення та подання юридичними особами усіх форм власності і фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності.

Як наслідок, суд вказує на те, що відомості про розмір заробітної плати позивача, зазначені у довідках, а саме: довідці Інституту соціології Національної академії наук України від 02.09.2021 №285/50 про те, що ОСОБА_1 дійсно перебував в аспірантурі з відривом від виробництва Інституту соціології Національної академії наук України з 15.11.1991 до 01.03.1994; довідках про заробітну плату для обчислення пенсії, виданих ПрАТ "Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування" 14.09.2021 №20 з додатком та 07.04.2023 №16 з додатком; довідці про заробіток для обчислення пенсії, видану ПрАТ "Арма-Клапан" 04.05.2023 №07; довідці б/н від 24.03.2024, видану ПрАТ "Київське центральне конструкторське бюро Арматуробудування" про те, що ОСОБА_1 працював в ПрАТ "Київське центральне конструкторське бюро Арматуробудування" з 01.03.1983 (наказ №166-К від 28.02.1983) по 14.11.1991 (наказ №104-К від 13.11.1991) на посаді економіста, могли бути підтверджені або спростовані Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за результатами опрацювання інформації, наданої органами податкової служби за результатами направленого запиту.

Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося з запитом щодо перевірки довідок про нарахування заробітної плати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, до органів податкової служби не зверталась. А відтак не забезпечило належної перевірки відомостей, зазначених у вказаних вище довідках про заробітну плату позивача.

В даному випадку, у сукупності дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що в трудовій книжці позивача є всі необхідні відомості про роботу, тобто містяться записи, що підтверджують періоди виконуваної роботи, і ніщо не викликає сумнівів у дійсній зайнятості позивача на роботах за вказаними посадами на таких підприємствах.

З огляду на наведене, суд вважає, що наданий позивачем дублікат трудової книжки № НОМЕР_1 від 15.10.2003 містить достатні відомості щодо періодів і характеру виконуваної позивачем роботи, які були не зараховані відповідачем безпідставно.

Відповідачами не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні записи у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.

Відтак, суд вважає, що записи дублікату трудової книжки є достатньою підставою для підтвердження стажу роботи позивача для призначення пенсії. Водночас, незарахування, зазначених у дублікаті трудової книжки, періодів роботи до страхового стажу, є необґрунтованим та протиправним.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування періодів роботи, що зазначені в дублікаті трудової книжки до свого страхового стажу, а саме з 23.12.1976 р. по 01.08.1977 р„ з 13.10.1977 р. по 18.10.1977 р., з 05.12.1977 р. по 02.01.1978 р., з 03.02.1978 р. по 17.04.1978 р., з 25.05.1978 р. по 29.01.1979 р., з 29.03.1979 р. по 24.06.1979 р., з 01.09.1979 р. по 29.06.1980 р„ з 01.09.1981 р. по 27.10.1982 р., з 10.12.1982 р. по 15.02.1983 р., з 01.03.1983 р. по 18.01.1988 р., з 01.02.1988 р. по 14.11.1991 р„ з 05.03.1994 р. по 30.10.1995 р., з 01.11.1995 р. по 26.11.1999 р.

Отже адміністративний позов підлягає задоволенню.

В позовній заяві позивач просить стягти за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 та витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги адвоката, в розмірі 6000 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача

Згідно із ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Суд зауважує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Представник на підтвердження факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката Степаненко Н.М. до позову надав копії таких документів: договір про надання правової (професійної правничої) допомоги №25/04-1 від 25.04.2024, додаткову угоду №4 до договору про надання правової (професійної) допомоги №25/04-1 від 24.04.2024, акт надання правової (професійної правничої) допомоги за договором №25/04-1 від 10.03.2025, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1165015, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого Степаненко Н.М., платіжної інструкції №1.103410089.1 від 09.03.2025 на суму 3000,00 грн. Доказів, які б свідчили опоату правничої допомоги у розмірі 6000 грн позивачем не надано.

Дослідивши надані позивачем документи, суд враховує, що справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало б подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання.

Оцінивши обставини цієї справи та надані позивачем докази у їх сукупності, суд, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу в цій справі до 3000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 58 від 20 грудня 2024 року про відмову у призначенні з пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів Дублікату трудової книжки № НОМЕР_1 від 15.10.2003, а саме: з 23.12.1976 р. по 01.08.1977 р„ з 13.10.1977 р. по 18.10.1977 р., з 05.12.1977 р. по 02.01.1978 р., з 03.02.1978 р. по 17.04.1978 р., з 25.05.1978 р. по 29.01.1979 р., з 29.03.1979 р. по 24.06.1979 р., з 01.09.1979 р. по 29.06.1980 р„ з 01.09.1981 р. по 27.10.1982 р., з 10.12.1982 р. по 15.02.1983 р., з 01.03.1983 р. по 18.01.1988 р., з 01.02.1988 р. по 14.11.1991 р„ з 05.03.1994 р. по 30.10.1995 р., з 01.11.1995 р. по 26.11.1999 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 15 квітня 2024 року з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, )

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова