Справа № 280/8708/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 280/8708/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року в адміністративній справі №280/8708/24 (головуючий суддя першої інстанції Максименко Л.Я.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 17.09.2024 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ Національної поліції в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ НП у Запорізькій області щодо ненадання йому оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року з урахуванням розміру окладу, окладу за військовим званням, премії та індексації;

- зобов`язати відповідача оформити та направити до ГУ ПФУ в Запорізькій області довідку про розмір його грошового забезпечення за листопад 2019 року згідно постанови КМУ від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за прирівняною посадою поліцейського.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального права. Позивач зазначає, що суд першої інстанції неправильно визначив предмет спору та безпідставно вийшов за межі позовних вимог. Апелянт зазначає, що має право на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року та просить задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з вересня 2016 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ (а.с.20).

Судом встановлено, що позивач проходив службу у ГУНП в Запорізькій області з 07.11.2015 по 13.09.2016, наказом ГУНП в Запорізькій області від 13.09.2016 року №317 о/с був звільнений зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) (а.с.35).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року у справі №280/10324/23 зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області перевести ОСОБА_1 з 30.10.2023 року на пенсію за вислугу років, відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та здійснити у зв`язку із цим з 30.10.2023 року перерахунок і виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.14-19).

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, якою просив виготовити та надати до пенсійного органу довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Листом від 10.04.2024 року №13-К/05/29-2024 ГУ НП в Запорізькій області повідомило, що 30.09.2016 року документи, визначені Порядком №3-1, після звільнення позивача зі служби в поліції було направлено для призначення пенсії до ГУ ПФУ в Запорізькій області, де вони зберігаються у пенсійній справі №. Підстави для надання будь-яких інших документів відсутні (а.с.13).

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач оскаржив таку відмову до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки після прийняття постанови Кабінету Міністрів України №988 та затвердження Порядку №260 не відбулося змін у розмірах та видах грошового забезпечення поліцейських, у позивача не виникло і права на перерахунок пенсії у розумінні Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що свідчить про відсутність у відповідача підстав для видання (направлення пенсійному органу) оновленої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Питання пенсійного забезпечення військових пенсіонерів регулюється Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992.

Статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі по тексту - Закон №2262) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 63 Закону №2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45) (зі змінами, внесеними Постановою №103) передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку №45 (зі змінами) передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

Постановою №103 доповнено Порядок №45 додатком 3, який визначає форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції). За змістом цієї довідки грошове забезпечення передбачає: посадовий оклад, підвищення посадового окладу, надбавка за стаж служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за почесне звання заслужений чи народний, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук чи вчене звання, інші надбавки, які мають постійний характер та визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (Офіційний вісник України, 2015 рік, № 96, ст. 3281), премія.

При цьому, у Додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Отже, Порядком №45 (в редакції постанови КМУ №103) передбачено перерахунок особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) пенсії з 1 січня 2016 року. При цьому, постановою КМУ №103 передбачено, що такий перерахунок здійснюється виходячи з таких видів грошового забезпечення як: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років, без урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Разом з тим, Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі №826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

При цьому, обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону №2262, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру, як призначуваних пенсій, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами, виходячи зі змісту Закону.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно з частиною 3 статті 51 Закону №2262 перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

При цьому, обов`язок з перерахунку пенсії у пенсійного органу виникає після отримання ним належної довідки.

11 листопада 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року та якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.

Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі по тексту- Порядок №260).

Згідно з пунктом 3 Порядку №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядком №260 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4 Порядку №260); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5 Порядку №260); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6 Порядку №260); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7 Порядку №260); надбавка за почесне звання заслужений (пункт 8 Порядку №260); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9 Порядку №260); доплата за вчене звання (п. 10 Порядку №260); доплата за службу в нічний час (пункт 11 Порядку №260).

Таким чином, у зв`язку із ухваленням рішенням суду в адміністративній справі №826/12704/18, яке набрало законної сили 19.11.2019 року та яким визнано протиправними та нечинними окремі положення постанови Кабінету Міністрів України №103, в осіб, яким призначено пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року з урахуванням тих видів грошового забезпечення, які передбачені Постановою №988 та Порядком №260.

Отже, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію було призначено до 01.01.2016 мали право на отримання довідок для перерахунку пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення, визначених Постановою №988 та Порядком №260, з огляду на виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, ОСОБА_1 звільнено зі служби у вересні 2016 року, після чого направлено відповідні документи для призначення йому пенсії як поліцейському Національної поліції України, тобто в період дії Постанови №988, на виконання якої прийнято Порядок №260, а отже з урахуванням тих видів грошового забезпечення, які і були передбачені постановою Кабінету Міністрів України №988, та які на день звільнення отримував позивач, що відображено в грошовому атестаті та довідках про додаткові види грошового забезпечення позивача.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року по справі №280/10324/23, пенсію за вислугу років позивачу призначено з 30.10.2023.

Згідно тексту відзиву на позов, у період часу з 07.11.2015 по 31.08.2016 позивачу не виплачувались надбавки за виконання особливо важливих завдань, за роботу в умовах режимних обмежень та за оперативно-розшукову діяльність, розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення.

Доказів протилежного позивачем не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, позивача звільнено зі служби в поліції у вересні 2016 року, а пенсію за вислугу років призначено у 2023 році, відтак підстави для зобов`язання відповідача видати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.12.2019 року, що враховується для перерахунку пенсій, із зазначенням складових, зазначених позивачем у позовній заяві відсутні, оскільки після призначення пенсії позивачу, грошове забезпечення поліцейських не підвищувалося, а Кабінетом Міністрів України не приймалися інші рішення щодо перерахунку пенсій поліцейським, зокрема рішення щодо зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Посилання скаржника на неналежний розгляд його заяви від 28.03.2024 року та необґрунтовану відмову у видачі довідки з боку відповідача колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі доводи не доведені належними та достатніми доказами, а позиція позивача про наявність у нього права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення спростовується наведеними вище нормами чинного законодавства.

З огляду на вказане вище, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа судом першої інстанції визнана незначною, розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року в адміністративній справі №280/8708/24 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року в адміністративній справі №280/8708/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко