Справа № 360/354/25
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/354/25

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Захарової О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2025 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з такими позовними вимогами:

- визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні права на відстрочку на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті абзацу 2 частини1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 02 січня 2025 року звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову служби під час мобілізації на підставі абзацу 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» мотивуючи право на відстрочку тим, що позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки з 2012 має статус інваліда.

Листом від 13 січня 2025 року № щт/49 відповідач запропонував звернутися до іншого ТЦК та СП для постановки на військовий облік та оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за фактичним місцем проживання.

15 січня 2025 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від військової служби під час мобілізації на підставі абзацу 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

24 січня 2025 року позивач отримав лист № щт/88, яким відповідач відмовив у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мотивуючи відмову тим, що необхідно особисто звернутися із заявою та документами, що підтверджують право на відстрочку.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач правом подання письмового відзиву на позовну заяву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до відомостей «РЕЗЕРВ +» перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

02 січня 2025 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог п.2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До заяви позивач надав копію паспорту громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання, копію довідки МСЕК серії 12 ААБ № 885182, копію військово - облікового документу, витяг з пенсійної справи протокол/ розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії від 02.01.2025.

Листом від 13.01.2025 №щт/49 відповідач повідомив, що для постановлення на військовий облік та оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації необхідно звернутися за фактичним місцем проживання.

15.01.2025 позивач повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», додатково вказав, що перебуває на обліку у відповідача та не зареєстрований як внутрішньо переміщена особа.

Згідно з протоколом засiдання Koмicii з розгляду питань надання вiйськовозобов`язаним вiдстрочки вiд призову на вiйськову службу пiд час мобiлiзацiї, на особливий перiод при ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.01.2025 за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про надання вiдстрочки вiд призову на вiйськову службу пiд час мобiлiзацii на пiдставi пункту 2 частини 1 статті 23 Закону Украiни «Про мобiлiзацiйну пiдготовку та мобiлiзацiю» комісією більшістю голосів прийнято ріщення про відмову у наданнi вiдстрочки вiд призову на вiйськову службу пiд час мобiлiзацiї на пiдставi пyнктy 2 частини першої статті 23 Закону Украiни «Про мобiлiзацiйну пiдготовцу та мобiлiзацiю» у зв`язку з порушенням особою Правил вiйськового облiку призовникiв, вiйськовозобов`язаних та резервiстiв. Згiдно вимог частини 3 статті 33 Закону Украiни «Про вiйськовий обов`язок і слyжбу» вiйськовий облiк усіх призовникiв, вiйськовозобов`язаних та резервiстiв ведеться за мiсцем їx проживання. Вiдповiдно до пiдпункту 7 пункту 1 Правил військового обліку призовникiв, вiйськовозобов`язаних та резервiстiв (Додаток 2 до постанови Кабiнету Mіністрів України №1487 від 30.12.2022) призовники, вiйськовозобов`язанi та резервiсти повиннi особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового мiсця проживання прибувати з паспортом громадянина України i вiйськово-облiковими документами до вiдповiдного районного (мiського) територiального центру комплектування та соцiальної пiдтримки (органу СБУ, вiдповiдного пiдроздiлу розвiдувального органу), який органiзовує та веде вiйськовий облiк на територiї вiдповiдної адмiнiстративно-територiальної одиницi, для взяття на вiйськовий облiк.

Листом від 24.01.2025 № щт/88 відповідач повідомив позивача, що комiсiя ухвалила рiшення про вiдмову у наданнi вiдстрочки вiд призову на вiйськову службу пiд час мобiлiзацii, на особливий перiодю

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги і заперечення учасників справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Загальні засади проходження в Україні військової служби врегульовані Законом України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Частиною 1, 3, 5 статті 33 Закону №2232-XII встановлено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-XII взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до ст. 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 (далі - Порядок №1487) військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 3 статті 37 Закону №2232-XII визначено, що призовники та військовозобов`язані після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-XII взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Порядку №1487 військовозобов`язані повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.

Відповідно до пункту 23 Порядку №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку.

18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі - Закон №3633 ІХ).

Вказаним Законом статтю 1 Закону №2232-XII викладено в новій редакції, зокрема встановлено:

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

-уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

-прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

-проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

-проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

-виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі Закон №3696 ІХ), який набрав чинності 19 травня 2024 року, встановлено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період .

З аналізу наведених норм чинного законодавства слідує висновок, що призовники, військовозобов`язані та резервісти зобов`язані дотримуватися правил постановлення та перебування на військовому обліку, встановлених законом.

З протоколу засiдання Koмicii з розгляду питань надання вiйськовозобов`язаним вiдстрочки вiд призову на вiйськову службу пiд час мобiлiзацiї, на особливий перiод при ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.01.2025 слідує, що рішення про відмову позивачу у наданнi вiдстрочки вiд призову на вiйськову службу пiд час мобiлiзацiї обгрунтовано порушенням позивачем правил вiйськового облiку призовникiв, вiйськовозобов`язаних та резервiстiв, вимог частини 3 статті 33 Закону Украiни «Про вiйськовий обов`язок і слyжбу», пiдпункту 7 пункту 1 Правил (Додаток 2) №1487 від 30.12.2022.

На думку суду, порушення позивачем правил військового обліку тягне за собою іншу відповідальність, встановлену законом, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення, відтак відповідач встановлює відповідальність за порушення позивачем правил військового обліку як підставу для відмови у спірному рішенні та відмовляє у розгляді заяви позивача про надання відстрочки, що є не припустимим.

Статтею 23 Закону № 3543-XII обумовлено категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Пунктом 2 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: 2) визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі-Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Згідно з пунктом 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який, зокрема, визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі - Порядок № 560).

Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку №560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону №3543-XII.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з пунктами 58 та 60 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, у позовній заяві позивач зазначає про те, що подана відповідачу заява та документи не були розглянуті з підстав не особистого прибуття до ТЦК.

Суд погоджується з тим, що обов`язок особисто подати, не є тотожним обов`язку особисто прибути, при цьому ані Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі Закон №2232-XII), ані Закон №3543-XII, ані Порядок №560 не зобов`язують військовозобов`язаного особисто прибувати до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для реалізації права на відстрочення від призову під час мобілізації з підстав, передбачених статтею 23 Закону №3543-ХІІ.

За встановленими обставинами цієї справи, відповідну заяву від 15 січня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації підписано та подано позивачем ОСОБА_1 .

Тому, виходячи з фактичних обставин спірних правовідносин суд зважає, що аналіз норми абзацу 1 пункту 58 Порядку №560 дає підстави вважати, що вжите у пункті 58 Порядку №560 словосполучення "особисто подають" стосується не способу подачі документа (власноруч або засобами поштового зв`язку), а джерела волевиявлення (підписання не через представника, а особисто). Правова конструкція цієї норми із використанням прислівника "особисто" ставить вимогу персоналізації заяви, виключаючи у такий спосіб її подання через іншу особу, зокрема представника (адвоката), висуваючи вимогу особистого підписання (подання) заявником цієї заяви (власною особою; персонально; безпосередньо, не покладаючи цього обов`язку на іншу особу).

Відповідно до викладеного, на переконання суду, у цій справі звернення позивача поштовим зв"язком із заявою про надання відстрочки не порушує встановлену Порядком №560 процедуру ініціювання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а саме - порядок (спосіб) звернення, визначений абзацом першим пункту 58 зазначеного Порядку, щодо подання особистої заяви.

Відповідно, у Комісії виник обов`язок (повноваження) щодо розгляду такої заяви по суті порушеного в ній питання та прийняття відповідного рішення.

Судом встановлено, що з рішення комісії видно, що комісією з надання та оформлення відстрочок від призову не розглядалось питання існування чи відсутності підстав для відстрочки позивача на підставі пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", не досліджувались документи, надані позивачем, а лише вказано що останнім порушено військовий облік.

Відтак для належного способу захисту прав позивача суд вважає за можливе визнати протиправним та скасувати рішення комісії, оформлене протоколом від 24.01.2025, та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 15.01.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та за результатами її розгляду прийняти обґрунтоване рішення.

Позовні вимоги про визнання незаконними дій відповідача задоволенню не підлягають через обраний позивачем неналежний спосіб захисту. У спірних правовідносинах відповідачем прийнято рішення, оформлене протоколом комісії від 24.01.2025, згідно з яким позивачу відмовлено у наданні відстрочки, відтак належним способом захисту є визнання протиправним та скасування рішення, а не визнання дій протиправними.

Щодо позовних вимог про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, суд зазначає, що норми Порядку №560 свідчать, що розгляд заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відноситься до дискреційних повноважень відповідача, оскільки до його компетенції відноситься як розгляд документів, що підтверджують право на відстрочку, так і надання оцінки законності підстав для відстрочки з направленням відповідних запитів до органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку тощо.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, вимога позивача про зобов`язання надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною.

Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,21 грн.

Відповідно до приписів частини 3 статті 139 КАС України суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом від 24.01.2025 відносно ОСОБА_1 щодо не надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 січня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення за наслідками розгляду заяви відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 16.05.2024 №560.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.В. Захарова