Справа № 388/1716/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 388/1716/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2025 року в справі №388/1716/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції Кропивницького РУП Свірса Максима Костянтиновича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

22.08.2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач-1), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі по тексту відповідач-2), Старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції Кропивницького РУП Свірса М.К. (далі по тексту відповідач-3), в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2845064 від 16.08.2024 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену старшим інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького РУП Свірса М.К., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 26.09.2024 року залучено до участі у адміністративній справі Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі по тексту відповідач-4) у якості співвідповідача.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що він не порушував Правил дорожнього руху у частині ввімкнення світлового показника при зміні напрямку руху. Апелянт вказував, що він керуючи автомобілем 16.08.2024 року по дорозі, вирішив повернути та вмикав світловий покажчик та показував свої наміри іншим учасникам дорожнього руху щодо повороту. Апелянт вказував, що відеофіксування порушення, що надане Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не містить чіткої фіксації порушення, про таке відео невказано у постанові серії ЕНА № 2845064 від 16.08.2024 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що Старшим інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького РУП Свірсою М.К. правомірно складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, оскільки позивач керував транспортним засобом та здійснюючи поворот праворуч, не вмикнув світлового покажчика. ОСОБА_1 визнає здійснення ним повороту без увімкнення сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, вказані обставини не підлягають доказуванню згідно з положеннями чинного процесуального законодавства. Суд першої інстанції вказував, що враховуючи особливості встановленої дорожньої ситуації, вимоги Правил дорожнього руху, за порушення яких особу притягнуто до адміністративної відповідальності, зміст умов ДСТУ 3649:2010, слід відзначити, що у даному випадку надані відповідачем відеоматеріали оцінюються судом не лише з точки зору доказів, покладених в основу оскаржуваного рішення, а й з точки зору перевірки об`єктивного встановлення інспектором всіх обставин справи, зокрема, щодо візуального виявлення інспектором (п. 7.1.1 ДСТУ 3649:2010) наявності та роботи елементів конструкції транспортного засобу державним стандартам (п. 6.1.1, п. 6.1.2 ДСТУ 3649:2010). Відеофайл, наданий відповідачем є належним та допустимим доказом у даній адміністративній справі.

Матеріалами справи встановлено, що Старшим інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького РУП Свірсою М.К. 16.08.2024 року стосовно ОСОБА_1 було складено постанову серії ЕНА № 2845064, відповідно до якої ОСОБА_1 16.08.2024 року о 12:35 год. керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м. Долинка провулок Знам`янський 1, перед початком маневру «поворот», не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку у правий бік, чим порушив п. 9.2 «б», відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно відмітки на копії постанови, ОСОБА_1 поставу підписав, отримав її копію.

Позивач не заперечує, що керував транспортним засобом, їхав попров. Знам`янському в м. Долинка і близько 100 метрів перед перехрестям де дорога повертає праворуч включив правий покажчик повороту.

В матеріалах справи наявні відеозаписи, з яких вбачається, що транспортний засіб Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернув праворуч з вулиці на іншу вулицю без увімкненого світлового показника напрямку повороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.

Згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Наявні відеодокази докази, які надані Інспектором та не заперечується позивачем, що він здійснив транспортним засобом поворот праворуч без ввімкнення світлового покажчика.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом. Смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

Згідно п. 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Відповідно до п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно ч. 3 ст. 73, ч. 2 ст. 79 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Згідно ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 308 КАС України якщо в апеляційній скарзі наводяться нові докази, які не були надані суду першої інстанції, то у ній зазначається причина, з якої ці докази не були надані. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Колегія суддів вказує на наявність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме, порушення правила попереджувальних сигналів, порушення вимоги п.9.2 «б» Правил дорожнього руху. Сума штрафу відповідає ч. 2 ст. 122 КУпАП у редакції, що діяла на час вчинення правопорушення.

При вирішені спору, суд апеляційної інстанції керується правовою позицією вказаною Верховним Судом у постановах від 24.01.2019 року у справі №161/11060/16-а, від 23.01.2019 року у справі №751/1238/17, від 28.11.2018 року у справі №686/25422/16-а, від 29.11.2018 року у справі №537/5071/16-а, від 03.10.2018 року у справі №751/4321/17.

Зокрема у постанові від 28.11.2018 року у справі №686/25422/16-а Верховний Суд роз`яснив, що сигнали покажчиками повороту обов`язково мають подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру (дорога, дворові території), наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру. Починаючи рух від-правого краю проїзної частини, необхідно подати сигнал лівого повороту, а від лівого - відповідно правого. Сигнал лівого повороту подається також перед перестроюванням на ліву смугу, поворотом ліворуч, розворотом, початком обгону. Сигнал правого повороту подається перед початком руху від лівого краю проїзної частини, зупинкою біля правого краю проїзної частини, поворотом або перестроюванням праворуч, а також перед перестроюванням під час завершення виконання обгону.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати здійснені позивачем та іншою стороною у справі, яка не є суб`єктом владних повноважень та у випадку задоволення позову позивача, повертаються їм за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні вимог позовної заяви та вимог апеляційної скарги.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 286, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2025 року в справі №388/1716/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова