Справа № 460/9524/24
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2025 року м. Рівне №460/9524/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій., -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене у виді листа №3840-2426/К-02/8-1700/24 від 15.03.2024 року про відмову в проведенні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в частині визначення відсоткового розміру довічного грошового утримання 82% розміру суддівської винагороди згідно з довідкою ТУ ДСА України в Рівненській області від 15.07.2021 №96,

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату з 15.02.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 82% розміру суддівської винагороди судді, згідно з довідкою ТУ ДСА України в Рівненській області від 15.07.2021 №96, зарахувавши до стажу судді, який дає право на виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці його стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права на посаді правового інспектора праці ЦК профспілки на Рівненському відділенні Львівської залізниці з 21.06.1991 по 15.06.1994 (2 роки 11 місяців 24 днів)

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач є суддею у відставці, 15.02.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на з розрахунку 82% розміру суддівської винагороди. Однак відповідач у здійсненні перерахунку довічного утримання відмовив, зазначивши в якості підстави відсутність правоих підстав для врахування періоду роботи на посаді правового інспектора праці ЦК профспілки на Рівненському відділенні Львівської залізниці з 21.06.1991 по 15.06.1994 до стажу роботи на посаді судді. Позивач з таким рішенням не погоджується, вказує на його протиправність, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою судді Гудими Н.С. від 27.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.09.2024 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Статтею 137 Закону №1402 чітко визначено посади, що зараховується до стажу роботи на посаді судді, в яких відсутні періоди проходження строкової військової служби, половини строку навчання в вищому юридичному навчальному закладу або ж роботи на посаді слідчого органу внутрішніх справи чи юрисконсульта на підприємстві. Вказані періоди зараховані виключно до загального страхового стажу, а тому, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці правомірно обчислено виходячи із 76% суддівської винагороди враховуючи, що стаж роботи на суддівських посадах становить 33 років, з огляду на що, просить суд відмовити у задоволенні позову.

26.02.25 року на підставі розпорядження керівника апарату Рівненського окружного адміністративного суду проведений повторний автоматизований розподіл даної справи у зв`язку з відрахуванням зі штату Рівненського окружного адміністративного суду судді Гудими Н.С.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи дану справу передано на розгляд судді Щербакова В.В.

Ухвалою судді від 27.02.25 справу прийнято до провадження судді Щербакова В.В.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є суддею у відставці Рівненського міського суду та перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду, де отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

За матеріалами пенсійної справи, загальний страховий стаж роботи позивача становить 33 років 08 місяців 02 дні, що підтверджується довідкою Рівненського міського суду Рівненської області №5/52/2020 від 05.03.2022.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/43299/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Територіального управління ДСА України в Рівненській області від 15.07.2021 №96 у розмірі 76% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 19.02.2020.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку розміру довічного грошового утримання судді із розрахунку 82% суддівської винагороди, зарахувавши до стажу судді, який дає право на виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці його стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права на посаді правового інспектора праці ЦК профспілки на Рівненському відділенні Львівської залізниці з 21.06.1991 по 15.06.1994 (2 роки 11 місяців 24 днів)

Листом відповідача № 3840-2426/К-02/8-1700/24 від 15.03.2024 позивачу повідомлено про відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення судді виходячи з 82% суддівської винагороди, оскільки розмір визначений з врахуванням рішення суду у справ №460/43299/22.

Із розрахунку стажу роботи проведеного відповідачем для обчислення судді у відставці вбачається, що до стажу роботи на посаді судді пенсійним розміру щомісячного довічного грошового утримання органом зараховано лише періоди з 17.05.1979 по 18.05.1981, з 01.02.1984 по 21.06.1991 та з 16.06.1994 по 31.07.2018 (33 повних роки), що відповідає розміру утримання 76% ( з розрахунку 50% + 13 х 2%).

Інші періоди діяльності зараховані виключно до загального страхового стажу, що не впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання.

Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача, звернувся до суду із позовом про його скасування з підстав не зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, окремих періодів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зауважує наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 126 Конституції України встановлено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених цією статтею.

Однією з підстав звільнення судді відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Згідно із ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Статус судді у відставці регулюється нормами Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII). Щомісячне довічне грошове утримання, як зазначено у ч. 3 ст. 142 Закону 1402-VIII, виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, для того аби визначити розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці необхідним є з`ясування його стажу роботи на посаді судді.

Відповідачем не заперечується наявність у ОСОБА_1 права на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що підтверджується його рішенням про обчислення довічного грошового утримання.

У контексті даних правовідносин спірною є поведінка відповідача щодо не зарахування до стажу роботи на посаді судді інших періодів професійної діяльності, зокрема стаж роботи у сфері права на посаді правового інспектора праці ЦК профспілки на Рівненському відділенні Львівської залізниці з 21.06.1991 по 15.06.1994 (2 роки 11 місяців 24 днів).

Згідно зі статтею 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідач стверджує, що виключно зазначена у статті 137 Закону № 1402-VIII робота може бути зарахована до стажу роботи на посаді судді, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Проте, суд критично оцінює такі доводи Пенсійного органу та з цього приводу зазначає наступне.

Абзацом 4 п. 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

До набрання чинності Законом № 1402-VIII питання обчислення стажу роботи на посаді судді було врегульоване Законом України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI).

Згідно із вимогами статті 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції чинній до 28 березня 2015 року), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що позивач вперше був призначений на посаду судді 14.05.1997.

До набрання чинності Законом № 1402-VIII та Законом № 2453-VI в період роботи позивача на посаді судді Рівненського міського суду, правовідносини щодо порядку обчислення стажу роботи на посаді судді регулювались Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ ).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Згідно із абзацом 2 ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Позивач вважає, що до його стажу роботи на посаді судді відповідач протиправно не зарахував період роботи на посаді правового інспектора праці ЦК профспілки на Рівненському відділенні Львівської залізниці з 21.06.1991 по 15.06.1994, що передували даті призначення на посаду судді Рівненського міського суду.

Надаючи оцінку спірному періоду, суд зауважує наступне.

Відповідно до статті 137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 05 серпня 2018 року) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз указаної норми в її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII дає підстави для висновку, що в зв`язку з набранням чинності Законом №2447-VIII, яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом №2862-XII на день їх обрання.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2018 року (справа №9901/805/18), залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року.

У справі № 800/562/17 Верховний Суд дійшов висновку, що стажем роботи в галузі права є стаж на посаді, кваліфікаційні вимоги до якої передбачають наявність вищої юридичної освіти із присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня не нижче спеціаліста. Критерієм віднесення стажу роботи до роботи у сфері права Суд визначив виконання особою передбачених посадовою інструкцією обов`язків, пов`язаних із правозастосовною діяльністю, яка полягає у здійсненні систематичного виконання таких функцій як розроблення та/або застосування норм права.

У роз`ясненнях Міністерства юстиції України, викладених у листах від 30 вересня 2009 року № 31-32/310, від 04 березня 2014 року № 2755-0-33-14/13.1, зазначено, що до стажу роботи у сфері права зараховується період роботи на посадах з реалізацією повноважень, пов`язаних з правоохоронними, правовиконавчими, правоустановчими функціями.

За змістом робота у сфері права передбачає розробку або застосування норм права і носить систематичний характер. Це період роботи в органах державної влади (у тому числі судах, органах юстиції, прокуратури), нотаріату, адвокатури, місцевого самоврядування, у профспілкових комітетах та інших громадських організаціях, на підприємствах, в установах, організаціях будь-якої форми власності.

Так, позивач в спірний період з 21.06.1991 по 15.06.1994 працював на посаді правового інспектора праці ЦК профспілки на Рівненському відділенні Львівської залізниці, вказане підтверджується відомостями трудової книжки.

Відповідно до положення про правову інспекцію праці від 23.08.1985, копія якої знаходиться в матеріалах справи, визначено кваліфікаційні вимоги до особа, яка займає посаду інспектора праці профспілки. Зокрема: правовим інспектором праці може бути особа за наявності вищої юридичної освіти та стажу роботи по спеціальності не менше 3 років.

Відповідно до положення, основними завданнями правового інспектора праці визначено:

- перевірка дотримання трудового законодавства на підприємствах, організаціях, колгоспах,

- внесення на розгляд ради, комітетів профсоюзів пропозицій, направлень на усунення та попередження трудового законодавства, а при необхідності повідомляти про них органи прокуратури,

- надання допомоги профспілковим органам, комісіям з трудових спорів у вирішенні питань, пов`язаних з застосуванням трудового законодавства,

- ведення пропаганди законодавства про працю.

Отже, зміст діяльності позивача на посаді правого інспектора праці полягала у систематичному виконанні функцій із правозастосування, зокрема трудового законодавства, тому наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку додатково періоду роботи в галузі права, в даному випадку на посаді правового інспектора праці ЦК профспілки на Рівненському відділенні Львівської залізниці з 21.06.1991 по 15.06.1994.

З огляду на викладене, стаж роботи позивача, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, складає 36 років 07 місяців 24 днів.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, виходячи зі стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, що становить повних 36 років, розмір довічного грошового утримання позивача повинен складати 82% суддівської винагороди (50 % + 32 % (16 відпрацьованих років понад 20 років х 2%), обчисленої відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Відтак, належним способом відновлення в повній мірі порушених прав та інтересів ОСОБА_2 , який унеможливить повторне звернення позивача до суду із позовною заявою буде зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 15.02.2024, виходячи із 82% суддівської винагороди згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 15.07.2021 року №96, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду роботи на посаді правового інспектора праці ЦК профспілки на Рівненському відділенні Львівської залізниці з 21.06.1991 по 15.06.1994, з урахуванням фактично виплачених сум.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України №3840-2426/К-02/8-1700/24 від 15.03.2024 року про відмову в проведенні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в частині визначення відсоткового розміру довічного грошового утримання 82%;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 починаючи з 15.02.2024, виходячи із 82% від суддівської винагороди згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 15.07.2021 року №96, з урахуванням фактично виплачених сум, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду роботи на посаді правового інспектора праці ЦК профспілки на Рівненському відділенні Львівської залізниці з 21.06.1991 по 15.06.1994.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 квітня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, )

Суддя В.В. Щербаков