Справа № 160/27902/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27902/24
(суддя Кучма К.С., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі №160/27902/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 жовтня 2024 року звернувся до суду з позовом до Державної установи «Криворізька виправна колонія(№80)» згідно з яким, просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому в день звільнення додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 за період з 11.03.2022 року по 18.07.2022 року із розрахунку 30000 грн на місяць;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 за період з 11.03.2022 року по 18.07.2022 року, із розрахунку 30 000 грн на місяць, з врахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому в день звільнення додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 за період з 19.07.2022 року по 17.10.2022 року із розрахунку 30000 грн. на місяць відповідно до відпрацьованого часу;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 за період з 19.07.2022 року по 17.10.2022 року, із розрахунку 30000 грн на місяць відповідно відпрацьованого часу;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому в день звільнення грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 21 637,56 грн., передбаченої постановою КМУ № 578 від 14.08.2013 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 21637,56 грн, передбаченої постановою КМУ від 14.08.2013 року № 578.

Позов обґрунтовано тим, що позивач на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року набув права на отримання додаткової винагороди у розмірі 30000 грн щомісячно у період з 11.03.2022 року по 18.10.2022 року, натомість відповідач не виплатив йому ці суми. Також, позивач вказує на порушення його права щодо не нарахування та не виплати йому в день звільнення грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №578 від 14.08.2013 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправними дії Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою КМУ 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядової начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн пропорційно фактично відпрацьованій нормі робочого часу за період з 11.03.2022 р. по 31.05.2022 р. згідно із табелем обліку робочого часу.

Зобов`язав Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)», з урахуванням раніше виплачених сум, виплатити додаткову винагороду, встановлену постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн пропорційно фактично відпрацьованій нормі робочого часу за період з 11.03.2022 року по 31.05.2022 року, згідно із табелем обліку робочого часу.

Визнав протиправними дії Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо не виплати ОСОБА_1 в день звільнення грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 26 651,95 грн., передбаченої постановою КМУ від 14.08.2013 року№ 578.

Зобов`язав Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у сумі 26 651,95 грн., передбачену постановою КМУ від 14.08.2013 року №578. У задоволенні іншої частини позову - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач у період з 11 березня по 31 травня 2022 року відпрацював повний період робочого часу, що дає йому право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн за відповідний відпрацьований період. При цьому, суд першої інстанції враховуючи довідку Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» №2 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, згідно з якою позивачу було нарахована компенсація, яка становить 26651,95 грн, зробив висновок про необхідність задоволення позову і в цій частині.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних відносин положення пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року із послідуючими внесеними до них змінами та порушено положення статті 58 Конституції України. Також, відповідач зазначає про відсутність фінансування для виплати позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач з 27.08.1998 року по 26.06.2024 року проходив службу в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)», остання посада начальник відділу по контролю за виконання судових рішень, спеціальне звання - майор внутрішньої служби.

Відповідно до повідомлення при звільненні №11/24 від 26.06.2024 року позивачу нараховано 69582,59 грн., з них: оклад - 4 888 грн., звання - 1 161,33 грн., вислуга років - 3 024,67 грн. (50%), особливі умови - 4 537 грн. (50%), компенсація 10 614,29 грн. (100%), премія за травень 2024 року 180% - 10 152 грн., премія за червень 2024 року 180% - 8 798,40 грн., премія за службу в нічний період за червень - 169,20 грн., матеріальна допомога на оздоровлення - 26 237,70 грн., утримано 69 582,59 грн., з них: виплати - 57 494,10 грн., податок на прибуток - 10 614,29 грн., військовий збір - 884,52 грн., профспілковий внесок - 589,68 грн (а.с.27).

Згідно з довідкою Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» №2 від 04.10.2024 року про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна. Згідно із довідкою компенсація становить 26651,95 грн (а.с.30-31).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу згідно із постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» було здійснену виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, відповідно табелів обліку робочого часу, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу).

Відповідно до витягу з наказу ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» №76/ОС-22 від 26.05.2022 року «Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у травні місяці 2022 року» наказано, за час несення служби в період з 11 березня по 25 квітня 2022 року особам рядового і начальницького складу ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі, який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, відповідно табелів обліку робочого часу, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу) та згідно з додатком до наказу (а.с.49).

Відповідно до витягу з наказу ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» №122/ОС-22 від 17.08.2022 року «Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у серпні місяці 2022 року» наказано, здійснити виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі, який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби в період з 26 квітня по 31 травні 2022 року особам рядового і начальницького складу ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» відповідно табелів обліку робочого часу та додатку до наказу (а.с.33).

Таким чином, на виконання вимог постанови №168 та враховуючи роз`яснення начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (листи №3.3-1386/Е від 23.05.2022 та №3.3-2025/Е від 15.08.2022), начальником ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" було видано наказ №76/ОС-22 від 26.05.2022 р. та наказ №122/ОС-22 від 17.08.2022 р., та позивачу були виплачені наступні суми:

- відповідно до наказу №76/ОС-22 від 26.05.2022 р. нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 11.03.2022 р. по 25.04.2022 р. у розмірі 12646,76 грн (а.с.50);

- відповідно до наказу №122/ОС-22 від 17.08.2022 р. нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 26.04.2022 р. по 31.05.2022 р. в розмірі 12649,96 грн (а.с.52).

Відповідно до положень статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження, а також правовий та соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України регулюється Законом України «Про Державну кримінально - виконавчу службу України».

Відповідно до частин другої та п`ятої статті 23 названого Закону, умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2 і 3 Постанови №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Наказом Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 року №925/5 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Пунктом 2 та 8 указаного Порядку визначено, що до складу грошового забезпечення входять: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

При виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Окрім того, цим Указом Кабінет Міністрів України (зобов`язаний) невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України (доручено) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято Постанову №168.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (у редакції станом на 28 лютого 2022 року) установлено що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 Постанови №168 доручено Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Пунктом 5 зазначеної Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №217 від 07 березня 2022 року «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Постанова №217) внесено зміни до пункту 1 Постанови №168, виключивши в абзаці першому слова «(крім військовослужбовців строкової служби)».

Згідно з пунктом 2 Постанови №217 указана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року №350 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Постанова №350) до Постанови №168 були внесені зміни, згідно яких, абзац перший пункту 1 після слів «та поліцейським» доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка». Зміни набули чинності 24 березня 2022 року.

Згідно з пунктом 2 Постанови №350 указана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 липня 2022 року №754 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Постанова №754) до Постанови №168 були внесені зміни, відповідно до яких в абзаці 1 пункту 1 слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова «щомісячно» доповнено словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)». Зазначені зміни набули чинності 08 липня 2022 року.

Згідно з пунктом 2 Постанови №754 указана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 червня 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Постанова №793) до Постанови №168 були внесені зміни, відповідно до яких: у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»; доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».

Згідно з пунктом 2 Постанови №793 указана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2023 року прийнятої у справі №260/3564/22 погодилася з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про те, що зміст внесених Постановою №793 змін до Постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Верховний Суд у своїй постанові від 15.08.2024 року прийнятої у справі №280/5806/22 залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачеві додаткової винагороди в розмірі 30000 грн, оскільки за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року додаткова винагорода нарахована та виплачена позивачу за фактично відпрацьований період згідно з табелем обліку робочого часу, а саме за фактичну кількість годин несення служби.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач має право на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць (за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця).

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 11.03.2022 року по 31.05.2022 року відповідачем було нараховано та виплачено позивачу додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року в розмірі 30000 грн, згідно з табелем обліку робочого часу, в розрахунку на місяць пропорційно відпрацьованому часу несення служби (а.с.50, 52).

При цьому, доказів того, що позивачем відпрацьовано повний період з 11 березня 2022 року по 31 травня 2022 року, що, відповідно до висновку Верховного Суду у справі №260/3564/22, було б підставою для виплати саме 30000 грн на місяць матеріали справи не містять, а тому суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання дій протиправними та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 за період з 11.03.2022 року по 31.05.2022 року із розрахунку 30000 грн на місяць.

Зважаючи на те, що відповідачем було виплачено позивачу додаткову винагороду передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 за період з 11.03.2022 року по 31.05.2022 року із розрахунку в розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно відпрацьованому часу несення служби (а.с.50, 52), суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині визнання дій протиправними та зобов`язання відповідача виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн пропорційно фактично відпрацьованій нормі робочого часу за період з 11.03.2022 року по 31.05.2022 року, згідно із табелем обліку робочого часу та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову у цій частині відмовити.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу в день звільнення грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, передбаченої постановою КМУ від 14.08.2013 року № 578 та здійснення нарахування та виплати цієї грошової компенсації, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.27 постанови КМУ від 14.08.2013 року № 578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби», під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна.

Розмір грошової компенсації за неотримане речове майно визначається пропорційно часу, що минув з моменту виникнення права на отримання речового майна, до дати звільнення із служби (не враховуючи місяць звільнення).

Як вбачається з матеріалів справи, сума грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, позивачу становить 26651,95 грн, що підтверджується довідкою Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» №2 від 04.10.2024 року (а.с.30-31).

Доказів того, що позивачу було виплачено зазначені суми матеріали справи не місять.

Натомість, відповідач в доводах апеляційної скарги в обґрунтування правомірності своїх дій зазначає про відсутність фінансування на виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.

Відповідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Кечко проти України» зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 825/874/17 та від 19.06.2019 року у справі № 825/1987/17.

При цьому, не може визнаватися правомірною відмова відповідача у нарахуванні та виплаті сум грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна з мотивів відсутності коштів на такі потреби.

У пункті 23 рішення в справі «Сук проти України» (№ 10972/05, від 10 червня 2011 року) Європейський суд з прав людини вказав, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Отже, відсутність у відповідача належного фінансового забезпечення у спірний період, в тому числі для покриття грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, не може впливати на наявність або відсутність у позивача права на отримання такої компенсації, оскільки відповідне право гарантується законом.

Ні підставі зазначеного колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині визнання дій протиправними та зобов`язання відповідача виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн пропорційно фактично відпрацьованій нормі робочого часу за період з 11.03.2022 року по 31.05.2022 року, згідно із табелем обліку робочого часу та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову у цій частині відмовити. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись: пунктами 1,2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі №160/27902/24 скасувати в частині визнання дій протиправними та зобов`язання Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн пропорційно фактично відпрацьованій нормі робочого часу за період з 11.03.2022 року по 31.05.2022 року, згідно із табелем обліку робочого часу та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову у цій частині відмовити.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі №160/27902/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов