Справа № 346/734/25
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

14 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 346/734/25 пров. № А/857/12927/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Курильця А. Р.
суддів -Кузьмича С. М.
Мікули О. І.

перевіривши в електронній формі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2025 року в справі № 346/734/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2025 року задоволено адміністративний позов.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Вказаною нормою процесуального закону передбачено дві форми участі сторін в адміністративній справі, а саме: участь через представника (представництво) і особисту участь (самопредставництво).

Частиною третьою та четвертою статті 55 КАС України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Частиною шостою статті 59 КАС України обумовлено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідченні суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідно до частини восьмої цієї ж статті у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Судом встановлено, що апеляційну скаргу від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 подав начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 .

При цьому до матеріалів апеляційної скарги не додано документу, який би підтверджував повноваження ІНФОРМАЦІЯ_3 на підписання та подання апеляційної скарги від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку самопредставництва.

При цьому апеляційний суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі № 826/5500/18, відтак виявивши сумніви щодо процесуальної дієздатності особи, яка підписала апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції скористався безкоштовним запитом про отримання відомостей з державного реєстру на офіційному сайті Міністерства юстиції України, за параметрами пошуку відомостей як про юридичну особу, так і відокремлений підрозділ юридичної особи, за критеріями як «Код ЄДРПОУ», так і «Повне найменування/ Скорочене найменування», однак «на жаль, за запитами нічого не знайдено».

Також з використання функціоналу електронного кабінету підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», судом направлено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на який отримано відповідь № 1286001 від 11.04.2025, 17:55:04 про те, що за вказаними параметрами (код 09816232, який вказаний апелянтом в апеляційній скарзі й відповідає зазначеному на печатці ІНФОРМАЦІЯ_1 ) інформацію не знайдено.

Також доцільно звернути увагу на висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 9901/39/20, відповідно до яких, з урахуванням положень статті 55 КАС України, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що за приписами ч.8 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII, діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, центрів рекрутингу координується та спрямовується Міністерством оборони України. Положення про центри рекрутингу, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (далі - Положення №154).

Відповідно до абз.15 п.13 Положення №154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя забезпечує в установленому порядку самопредставництво територіального центру комплектування та соціальної підтримки через осіб, уповноважених діяти від його імені, а також забезпечує представництво інтересів територіального центру комплектування та соціальної підтримки через представників у судах та інших органах.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, згідно з абз.4 п.15 Положення №154, зобов`язаний звертатися до суду із позовною заявою про застосування тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом під час мобілізації стосовно громадян України, які не виконали вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки

ІНФОРМАЦІЯ_4 такими повноваженнями, за приписами Положення №154, не наділений.

Керівник районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки безпосередньо підпорядковується керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя та є прямим начальником для особового складу районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

Також суд зауважує, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, з огляду на абз.3-5 п.13 Положення №154, затверджує положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, визначає функціональні (посадові) обов`язки підлеглих йому керівників районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також військовослужбовців, державних службовців і працівників підпорядкованого територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Отже за визначенням Положення №154 керівник районного територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, без визначення йому таких функціональних (посадових) обов`язків у відповідному положенні про ІНФОРМАЦІЯ_5 , не має права діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва.

Також колегія суддів наголошує, що відповідно до пункту 7 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Аналіз наведеної правової норми свідчить, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а відтак не мають статусу юридичних осіб.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 19 жовтня 2022 року у справі № 522/22225/21 та від 27 березня 2024 року в справі 344/6751/22.

При цьому матеріали справи не містять положення про ІНФОРМАЦІЯ_1 , який б визначав функціональні (посадові) обов`язки керівника районного територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (в цій справі ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Водночас відсутній загальний (вільний, відкритий) доступ до положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також наказу про призначення ІНФОРМАЦІЯ_3 керівником ІНФОРМАЦІЯ_5 до матеріалів справи, в тому числі апеляційної скарги, не долучено.

Відповідно до пункту 11.4 розділу IV Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 грудня 2016 року № 744, апеляційна (касаційна) скарга підписується керівником структурного підрозділу Міноборони, Генерального штабу, командиром (начальником, керівником) військової частини (установи, організації), підприємства, особою, уповноваженою діяти від імені юридичної особи (самопредставництво), або уповноваженим представником, який діє на підставі відповідної довіреності.

Разом з цим довіреності, яка б уповноважувала Юрія ФЕРБЕЯ на представництво інтересів ІНФОРМАЦІЯ_1 до апеляційної скарги також не долучено і матеріали справи не містять.

Варто зазначити, що районний територіальний центри комплектування та соціальної підтримки є органом військового управління, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення.

Отже, виходячи із матеріалів адміністративної справи на час надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, неможливо в повній мірі встановити повноваження Юрія ФЕРБЕЯ на підписання/подання апеляційної скарги.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.08.2024 у справі № 520/22324/23.

Пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної апеляційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 296, 297, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2025 року в справі № 346/734/25 повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвалу разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула