Справа № 580/8333/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8333/24 Головуючий у 1 інстанції: Каліновська А.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Ключковича В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедтекстиль» до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмедтекстиль» (далі - ТОВ «Укрмедтекстиль») звернувся до суду з позовом до Черкаської митниці, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000058 від 05.06.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000060 від 10.06.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000076 від 23.07.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000077 від 26.07.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000083 від 05.08.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000087 від 08.08.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000091 від 09.08.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000093 від 12.08.2024.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано картки про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Черкаської митниці №UA902020/2024/000058 від 05.06.2024, №UA902020/2024/000060 від 10.06.2024, №UA902020/2024/000076 від 23.07.2024, №UA902020/2024/000077 від 26.07.2024, №UA902020/2024/000083 від 05.08.2024, №UA902020/2024/000087 від 08.08.2024, №UA902020/2024/000091 від 09.08.2024, №UA902020/2024/000093 від 12.08.2024.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Черкаська митниця звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що товар, заявлений позивачем до митного оформлення як тканина бавовняна медична, полотняного переплетення у рулонах завширшки 90 см, 126 см, 128 см, не відповідає коду 48126 Класифікаторів медичних виробів. Отже, апелянт вказує, що на момент переміщення через митний кордон України, товар не є медичним виробом для кінцевого споживача, та не продається на території України у вигляді, в якому товар був ввезений, хоча за окремими ознаками, а саме, за відправником, отримувачем, фізичними характеристиками, щільністю, товар підпадає під опис виробу медичного призначення зазначеного у свідоцтві про державну реєстрацію, в той же час, таким не є, так як за сукупними характеристиками є сировиною для його виготовлення, і тільки після додаткової обробки він набуває характеристик медичного виробу та реалізується на території України як виріб медичного призначення. Крім того, апелянт посилається на лист-роз`яснення Міністерства охорони здоров`я від 07.03.2024 №24-04/10300/2-24

18 грудня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедтекстиль» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.12.2022 між ТОВ «Укрмедтекстиль» (Покупець) та Компанією «Hubei V-Medical Products Co., Ltd» (Постачальник) (Китай), укладений зовнішньоекономічний контракт №СН2212.2022, відповідно до якого, Постачальник направляє на користь Покупця "Марля медична в рулонах - перев`язувальний матеріал. Продукт виготовляється з 100% бавовни і відбілюється. Продукт використовується для медичних цілей, як основа для перев`язувального матеріалу" - Марля медична в рулонах «Білосніжка» (тканина полотняного переплетення) в асортименті.

До підрозділу митного оформлення Черкаської митниці ТОВ «Укрмедтекстиль`були подано митні декларації (далі - ЕМД), а саме №24UA49U6 від 05.06.2024, №24UA70U5 від 10.06.2024, №24UA95U8 від 23.07.2024, №24UA91U9 від 26.07.2024, №24UA01U0 від 05.08.2024, №24UA07U2 від 08.08.2024, №24UA34U9 від 09.08.2024, №24UA00U6 від 12.08.2024.

Відповідно до графи 31 ЕМД (опис товару), до митного оформлення заявлено товар «марля медична вибілена, з бавовни 100%, в рулоні, полотняного переплетення, без покриття, без просочення, з поверхневою щільністю до 100 г/м2, для виготовлення перев`язувальних матеріалів, на упаковці присутній знак належності до товарів медичного призначення, ТМ «Білосніжка». Вказано, що товар в усіх випадках являє собою марлеві рулони наступних розмірів: - шириною 90 см, довжина 1 000 метрів погонних; - шириною 126 см, довжина 2 000 метрів погонних; - шириною 128 см, довжина 2 000 метрів погонних і т. п.

За інформацією графи 33 ЕМД - код товару згідно з УКТЗЕД , у графі 47 ЕМД зазначено ставку податку на додану вартість ПДВ у розмірі 7%.

Під час опрацювання всіх поданих декларантом документів Черкаською митницею встановлено, що митне оформлення товарів, заявленого за ЕМД №24UA49U6 від 05.06.2024, №24UA70U5 від 10.06.2024, №24UA95U8 від 23.07.2024, №24UA91U9 від 26.07.2024, №24UA01U0 від 05.08.2024, №24UA07U2 від 08.08.2024, №24UA34U9 від 09.08.2024, №24UA00U6 від 12.08.2024, згідно графи 31, за ставкою ПДВ у розмірі 7%, є неможливим, у зв`язку з тим, що сфера дії Технічного регламенту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2020 року № 753, не поширюється на вказану продукцію. Так, згідно роз`яснення Міністерства охорони здоров`я України від 07.03.2024 № 24-04/10300/2-24, повідомлено, що зазначений товар не є готовим медичним виробом до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем. Така продукція не вводиться в обіг з метою розповсюдження та/або застосування за призначенням. Отже, сфера дії Технічного регламенту не поширюється на вказану продукцію. Враховуючи зазначене, неможливе оподаткування вказаного товару за ставкою ПДВ у розмірі 7% згідно пп. «в» п. 193.1 cт. 193 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки митних декларацій з доданими до них документами Черкаська митниця прийняла рішення у формі карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000060, №UA902020/2024/000076, №UA902020/2024/000077, №UA902020/2024/000083, №UA902020/2024/000087, №UA902020/2024/000091 та №UA902020/2024/000093 , якими відмовила у прийняті поданих митних декларацій.

Окрім підстави відмови в прийнятті митної декларації, у картці митницею зазначені були умови, за яких митне оформлення може бути здійснено, а саме, такою умовою вказано подання митної декларації із зазначенням ставки податку на додану вартість у розмірі 20%.

У зв`язку з прийняттям карток відмови товар випущено у вільний обіг на території України за ЕМД, в яких по даному товару №1 задекларовано в графі 47 ставку податку на додану вартість у розмірі 20%.

Не погоджуючись з картками відмови в прийнятті митних декларацій, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Частиною 1 статті 318 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 1 та 2 статті 51 МК України закріплено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За приписами ч. ч. 1-2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Приписами ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

В силу вимог ч. ч. 5-6 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття оскаржуваних карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000060, №UA902020/2024/000076, №UA902020/2024/000077, №UA902020/2024/000083, №UA902020/2024/000087, №UA902020/2024/000091 та №UA902020/2024/000093 став висновок відповідача про те, що митне оформлення товару (марля медична вибілена в рулоні «Білосніжка» (тканина полотняного переплетення), заявлено за ставкою ПДВ у розмірі 7% - є неможливим, у зв`язку з тим, що сфера дії Технічного Регламенту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2020 року № 753, не поширюється на вказану продукцію, оскільки, товар не є готовим медичним виробом до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем.

Згідно абзаців 2-3 підпункту «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України, ставка ПДВ у розмірі 7% встановлена по операціях, зокрема, з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні; постачання на митній території в Україні та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та /або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Отже, операції з постачання на митній території України та /або ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та виробів медичного призначення підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою податку у розмірі 7% відповідно до пп. "в" п. 193,1 ст. 193 ПК України, за умови, що такі: лікарські засоби: дозволені для виробництва і застосування в Україні; внесені до Державного реєстру лікарських засобів; медичні вироби: дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію i застосування в Україні; внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 року № 753 затверджено Технічний регламент щодо медичних виробів (далі - Технічний регламент).

Відповідно до визначення пункту 2 Технічного регламенту №753, медичний виріб - це будь-який інструмент, апарат, прилад, пристрій, програмне забезпечення, матеріал або інший виріб, що застосовується як окремо, так і в поєднанні між собою (включаючи програмне забезпечення, передбачене виробником для застосування спеціально для діагностичних та/або терапевтичних цілей та необхідне для належного функціонування медичного виробу), призначені виробником для застосування з метою забезпечення діагностики, профілактики, моніторингу, лікування або полегшення перебігу хвороби пацієнта в разі захворювання, діагностики, моніторингу, лікування, полегшення стану пацієнта в разі травми чи інвалідності або їх компенсації, дослідження, заміни, видозмінювання або підтримання анатомії чи фізіологічного процесу, контролю процесу запліднення та основна передбачувана дія яких в організмі або на організм людини не досягається за допомогою фармакологічних, імунологічних або метаболічних засобів, але функціонуванню яких такі засоби можуть сприяти.

Пунктом 2 Технічного регламенту №753 передбачено що терміни, що вживаються в цьому Технічному регламенті, мають таке значення: введення в експлуатацію - готовність медичного виробу до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем; введення в обіг - це перша поява медичного виробу, крім медичних виробів, призначених для клінічних досліджень або оцінки характеристик, на ринку України з метою розповсюдження та/або застосування за призначенням незалежно від того, чи є цей медичний виріб новим чи повністю відновленим.

Згідно Закону України від 15.01.2015№124-VIII «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», надання на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання та використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності.

Пунктом 9 Технічного регламенту №753 закріплено, що введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється тільки в разі, коли вони повністю відповідають вимогам цього Технічного регламенту, за умови належного постачання, встановлення, технічного обслуговування та застосування за призначенням.

За приписами пункту 18 Технічного регламенту №753, для нанесення знаку відповідності технічним регламентам на медичні вироби, що відносяться до класу I (крім медичних виробів, виготовлених на замовлення або призначених для клінічних досліджень), виробник повинен дотримуватися процедури, зазначеної в додатку 8, і скласти декларацію про відповідність, що є необхідним для введення медичного виробу в обіг.

В силу вимог пункту 31 Технічного регламенту №753, будь-який виробник, який під власним іменем вводить медичні вироби в обіг, згідно з процедурами, зазначеними у пунктах 18 і 19 цього Технічного регламенту, зобов`язаний повідомити Держлікслужбі щодо свого місцезнаходження і надати перелік та опис відповідних виробів. Якщо виробник, який під власним іменем вводить в обіг медичні вироби, зазначені в абзаці першому цього пункту, не є резидентом України, він зобов`язаний призначити одного уповноваженого представника, відповідального за введення в обіг цих виробів на ринку України. Такий представник зобов`язаний повідомити Держлікслужбі щодо свого місцезнаходження і надати перелік та опис відповідних виробів.

Держлікслужба на підставі отриманої від виробників або їх уповноважених представників інформації забезпечує ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів в обіг.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що для віднесення певного виробу до медичних виробів виробникові або уповноваженому представникові виробника необхідно виконати процедури, встановлені Технічним регламентом №753, та скласти декларацію про відповідність, що є необхідним для введення медичного виробу в обіг в Україні.

Відповідно до підпунктів 5, 11 пункту 4 Положення про Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.2015 №647, Держлікслужба формує та веде Реєстр осіб, відповідальних за введення в обіг медичних виробів та відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності.

Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку ведення реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, форми повідомлень, переліку відомостей, які зберігаються в ньому, та режиму доступу до них, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2017 №122, виключення інформації з Реєстру осіб здійснюється за наявності підстав, визначених у Технічному регламенті щодо медичних виробів.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Укрмедтестиль» при поданні електронних митних декларацій було також надано Декларацію №9 від 01.11.2019 ТОВ «Укрмедсерт» про відповідність товару «Марля медична вибілена в рулоні «Білосніжка», згідно до процедури оцінки відповідності, передбаченої Технічним регламентом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №753 від 02.10.2013.

У класифікаторі медичних виробів НК 024:2023, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку i торгівлі України від 24.05.2023 №4139, наявний та визначений "Рулон марлевий, нестерильний (код 48126)" - нестерильний виріб у формі довгої смужки тканого матеріалу, що розтягується та вбирає (бавовни, целюлози), згорнутого в рулон, розроблений для використання в якості первинної пов`язки на рану або бандажа для утримання на місці марлевої подушечки або іншої пов`язки на тілі пацієнта. Призначено для забезпечення компресії без стягування; виріб може бути самоклейким (залишатися на місці при мінімальному використанні клейкої стрічки). Це вироби для одноразового використання. НК 024:2023 призначений для ідентифікації інструментів, апаратів, приладів, пристроїв, матеріалів або інших виробів, що належать до медичних виробів.

Отже, оскільки, у класифікаторі медичних виробів НК 024:2023, наявний та визначений «Рулон марлевий, нестерильний (код 48126)», він належить до медичних виробів та у ньому не зазначено діапазон/межі розмірів рулону марлевого, нестерильного, а тому судом не береться до уваги посилання відповідача на те, що вищезазначений товар не є медичним виробом для кінцевого споживача, оскільки не реалізується на території України у вигляді, в якому товар був ввезений, так як потребує потребує додаткової обробки/порізки.

Додатково необхідно зазначити, що у Реєстрі інформації про медичний виріб містяться відомості про те, що Марля медична вибілена в рулоні «Білосніжка» є медичним виробом (лист Держлікслужби №4835- 001.2/006.0/17-24 від 15.05.2024).

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем митному органу були надані всі документи, що підтверджують відповідність товару критеріям до медичних виробів, а тому, застосування позивачем 7% ставки ПДВ по операції з ввезення на митну територію України тканини бавовняної полотняного переплетення цілком відповідає вимогам пп. «в» п. 193.1 ст.193 ПК України.

Посилання апелянта на роз`яснення Міністерства охорони здоров`я, викладені у листі від 07.03.2024 №24-04/10300/2-24, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, воно має виключно рекомендаційний характер, та не є нормативно-правовим актом.

Крім того, як вказує позивач та не заперечується відповідачем, лист Міністерства охорони здоров`я від 07.03.2024 №24-04/10300/2-24 не містить вказівки на те, що будь-яка марля медична в рулонах або конкретно марля медична вибілена в рулоні "Білосніжка", не є медичними виробами. Тобто, цей лист не стосується товару, що ввозився позивачем.

Також, слід звернути увагу на те, що, відповідно до підпунктів 5, 11 пункту 4 Положення про Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.2015 №647, саме Держлікслужба здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності, формує та веде Реєстр осіб, відповідальних за введення в обіг медичних виробів та виключає інформацію з Реєстру осіб за наявності підстав, визначених у Технічному регламенті щодо медичних виробів.

Разом з тим, станом на час митного оформлення товару інформація щодо відповідності поставленого товару вимогам Технічного регламенту №753 з Реєстру не виключена.

Отже, застосування ТОВ «Укрмедтекстиль» ставки ПДВ 7% по операціях з ввезення на митну територію України марлі медичної вибіленої в рулонах «Білосніжка» цілком відповідає вимогам пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що картки про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000058 від 05.06.2024, №UA902020/2024/000060 від 10.06.2024, №UA902020/2024/000076 від 23.07.2024, №UA902020/2024/000077 від 26.07.2024, №UA902020/2024/000083 від 05.08.2024, №UA902020/2024/000087 від 08.08.2024, №UA902020/2024/000091 від 09.08.2024, №UA902020/2024/000093 від 12.08.2024 - є протиправними та підлягають скасуванню.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедтекстиль» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Ключкович В.Ю.