Справа № 520/4291/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 р. №520/4291/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7,м. Вінниця,Вінницька область,21100, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () від 29.11.2024 р. №00 про відмову в перерахунку пенсії із врахуванням періоду роботи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (), зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу період роботи з 15.02.1988 по 13.08.1993 та здійснити перерахунок (допризначення) пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 03.10.2024.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () від 29.11.2024 р. №00 є протиправним та просить здійснити перерахунок (допризначення) пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 03.10.2024. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що За наслідками розгляду вказаної заяви було прийнято Рішення від 29.11.2024 року № 00, яким Позивачці відмовлено у перерахунку-допризначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю підтвердження страхового стажу належними документами. За результатами розгляду документів доданих до заяви, не зараховано до страхового стажу, згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , період роботи з 15.02.1988 по 13.08.1993 у яслі-сад №3 м. Дергачі Харківській області, оскільки в записі про звільнення з роботи відсутнє посилання на наказ про звільнення, що є порушенням вимог порядку ведення трудових книжок працівників.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 23.11.2024 року подала заяву через веб-портал ПФУ про зарахування періоду роботи з 15.02.1988 по 13.08.1993 у яслі-садок №3 м. Дергачі Харківській області на підставі записів трудової книжки НОМЕР_2 (записи №8-10), оскільки при призначенні пенсії за віком з 03.10.2024 року не було зараховано цей період до страхового стажу.

Заяву позивача від 23.11.2024 року було розглянуто за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Вінницькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області).

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 29.11.2024 р. № 00, ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

З вищевказаного рішення вбачається, що відповідач на підставі трудової книжки НОМЕР_2 не зарахував до страхового стажу позивача: - період роботи з 15.02.1988 по 13.08.1993 у яслі-сад №3 м. Дергачі Харківській області, оскільки в записі про звільнення з роботи відсутнє посилання на наказ про звільнення, що є порушенням вимог Інструкції про Порядок ведення трудових книжок працівників.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (стаття 8 Закону № 1058).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Згідно із ч. 1, 3 ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення, що діяв до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженогопостановоюКабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637(надалі за текстом Порядок № 637), також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В періоді, в якому позивачу оформлялася трудова книжка діяв Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 (надалі Інструкція №162) та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення № 58 від 29.07.1993 року (надалі Інструкція № 58).

Згідно з пунктами 1.1. Інструкцій № 162 та № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Підпунктами 2.2. пункту 2 Інструкції №162 та Інструкції № 58 передбачалося, що заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Згідно з пунктом 2.3. Інструкції № 162 та пунктом 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про винагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п.2.13 Інструкції № 162 та п. 2.14 Інструкції № 58 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Підпунктом 2.26 Інструкції № 162 та підпунктом 2.27 Інструкції № 58 встановлено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Згідно з підпунктом 4.1. Інструкції № 162 та Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що періоди роботи за трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_3 від 22.06.1981 не враховані, оскільки в записі про звільнення з роботи відсутнє посилання на наказ про звільнення, що є порушенням вимог порядку ведення трудових книжок працівників.

Під час надання оцінки зазначеним доводам відповідача суд виходить із наступного.

Трудова книжка позивача НОМЕР_3 від 22.06.1981 містить записи про роботу позивача, зокрема про роботу у яслі-сад №3 м. Дергачі Харківській області з 15.02.1988 по 13.08.1993 звільнена за власним бажанням (відсутнє посилання на наказ про звільнення).

Під час дослідження зазначених записів трудової книжки судом встановлено необґрунтованість посилань відповідача про незазначення відомостей наказу про звільнення у запису про звільнення 13.08.1993 з яслі-сад №3 м. Дергачі Харківській області, та вважає за необхідне зауважити на такому.

Порядком ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженого постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 та Інструкцією Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58 встановлено, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення записів трудової книжки є підприємство роботодавець, а відтак відсутня вина позивача в тому, що в трудовій книжці роботодавцем заповнено із порушеннями. Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення та ведення трудової книжки, а отже не може бути обмежений в праві неврахування до трудового стажу періоду роботи на підприємстві внаслідок порушення відділом кадрів правил оформлення записів про особу трудовій книжці.

Враховуючи наведене, суд вважає, що це не може бути підставою для відмови позивачу для визначення загального трудового стажу на підставі трудової книжки, оскільки внесення записів до трудової книжки не здійснювалось позивачем.

Положеннями Закону 1058-ІУ, підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах та посадах.Відповідний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 по справі № 754/14989/15-а (адміністративне провадження № К/9901/11030/18).

Суд зауважує на тому, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Жоден з виявлених відповідачем недоліків не ставить під сумнів факт зайнятості позивача на роботах протягом зазначеного періоду, з огляду на що виявлення таких недоліків оформлення записів не є достатньою підставою для неврахування періоду занятості до страхового стажу.

Таким чином, відповідачем протиправно не взято до уваги відомості трудової книжки позивача під час обчислення стажу. Трудова книжка є основним документом про стаж, а тому посилання відповідача на необхідність надання позивачем додаткових документів, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, також є безпідставними.

Наведене свідчить про протиправність неврахування відповідачем до стажу роботи позивача періодів з 15.02.1988 по 13.08.1993 на підставі відомостей трудової книжки, що спричинило невірне визначення відповідачем тривалості загального стажу роботи позивача.

Отже, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту прав позивача є визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 29.11.2024 р. №00 про відмову в перерахунку пенсії із врахуванням періоду роботи ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 15.02.1988 по 13.08.1993 та здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 23.11.2024.

Щодо вимог позивача зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу період роботи з 15.02.1988 по 13.08.1993 та здійснити перерахунок (допризначення) пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 03.10.2024, то суд зазначає, що позивач звернулась до органів пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії саме 23.11.2024 року, тому перерахунок має здійснюватись саме з цієї дати.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7,м. Вінниця,Вінницька область,21100, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 29.11.2024 р. №00 про відмову в перерахунку пенсії із врахуванням періоду роботи ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 15.02.1988 по 13.08.1993 та здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 23.11.2024.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7,м. Вінниця,Вінницька область,21100, ) витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривень 48 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 14.04.2025 року.

Суддя Пасечнік О.В.