Справа № 640/19433/20
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 квітня 2025 року м. ДніпроСправа № 640/19433/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглядавши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві, третя особа Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві, третя особа Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного Управління Пенсійного фонду України у м.Києві щодо Позивача в частині ненадання достовірної інформації у визначений Законами України Про звернення громадян, Про публічну інформацію строк позивачу та Третій особі;

встановити розмір пенсійної заборгованості відповідача 1, яка підлягає виплаті згідно постанови Верховного Суду від 27.02.20р. в сумі 1755001,09 грн;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у м. Києві виплатити ОСОБА_1 пенсійну заборгованість згідно постанови Верховного Суду від 27.02.20 в сумі 1 755 001,09 грн;

стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1000 грн за порушення Законів України ст. 24 Про звернення громадян, ст. 24 Про публічну інформацію (не вирішення питань звернень по суті).

За результатами розгляду справи Луганським окружним адміністративним судом 26.03.2025 винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві (04053, місто Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ), третя особа Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 16.03.2020 (вх. № 10634/8 від 16.03.2020), від 27.04.2020 (вх.№ 15537/8 від 30.04.2020), від 17.08.2020 (вх.№ 21893/П-2600-20 від 21.08.2020);

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 16.03.2020 (вх. № 10634/8 від 16.03.2020), від 27.04.2020 (вх.№ 15537/8 від 30.04.2020), від 17.08.2020 (вх.№ 21893/П-2600-20 від 21.08.2020) з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14.04.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивач просив ухвалити додаткове судове рішення. В обґрунтування заяви посилався на те, що судом не було розглянуто позовні вимоги в частині:

визнання протиправними дій (бездіяльность) відповідача щодо позивача в частинах:

невиконання судового рішення упродовж розумного строку (з 27.02.2020 по день розгляду в суді більше 5 (п`ять) років);

визнання протиправними дій (бездіяльності) третьої особи щодо позивача в частині надання позивачу і суду завідомо недостовірних фактів у своїх поясненнях від 17.02.2025;

зобов`язання відповідача виплатити позивачу:

інфляційну складову суми боргу за період з 27.02.2020 по 28.02.2023 в сумі 851175,53 грн;

3 % річних за період з 27.02.2020 по 27.02.2023 від суми боргу в сумі 157 950,09 грн.

На підставі викладеного, просив ухвалити додаткове рішення по заявленим, але не розглянутим позовним вимогам, обґрунтованих доказами, дослідженими судом.

Розглянувши заяву про ухвалення додатково судового рішення, суд виходить з наступного.

Так, 04.03.2025 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, залучення третьої особи в якості відповідача, в якій викладено вимоги:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо позивача в частинах невиконання судового рішення упродовж розумного строку, ненадання достовірної інформації у визначений Законами України «Про звернення громадян», «Про доступ до публічної інформації» строк позивачу та третій особі;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) третьої особи щодо позивача в частині надання позивачу і суду завідомо недостовірних фактів у своїх поясненнях від 17.02.2025;

- встановити розмір пенсійної заборгованості відповідача, яка підлягає виплаті згідно постанови Верховного Суду від 27.02.20202 в сумі 2007224,49 грн;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу пенсійну заборгованість згідно постанови Верховного Суду від 27.02.2020, інфляційну складову боргу за період з 27.02.2020 по 28.02.2023 в сумі 851 175, 53 грн, 3% річних (за період з 27.02.2020 по 27.02.2023) від суми боргу в сумі 157 950,09 грн, 3% річних (за період з 27.02.2020 по 27.02.2023) від суми боргу в сумі 157950,09 грн;

- стягнути з відповідача та третьої особи на користь позивача моральну шкоду в сумі 1000,00 грн за порушення Законів України ст.24 «Про звернення громадян», ст. 24 «Про доступ до публічної інформації» (за надання завідомо недостовірної інформації позивачу та суду порівну (500 грн х 2 = 1000,00 грн).

Ухвалою суду від 05.03.2025 повернуто заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог (вх. № 6510/2025 від 04.03.2025) позивачеві.

Ухвала суду від 05.03.2025 обґрунтована тим, що подана позивачем заява фактично є не заявою про збільшення позовних вимог, а є заявою про зміну одночасно і предмету, і підстав позову, що є неприпустимим у відповідності до положень частини першої статті 47 КАС України, та з врахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття заяви про збільшення позовних вимог, що має наслідком її повернення позивачеві.

Вказана ухвала направлена засобами поштового зв`язку на адресу позивача та отримана особисто позивачем 17.03.2025, що підтверджено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Крім того, ухвалою суду від 26.03.2025 закрито провадження в адміністративній справі № 640/19433/20 в частині позовних вимог про встановлення розміру пенсійної заборгованості відповідача 1, яка підлягає виплаті згідно постанови Верховного Суду від 27.02.20р. в сумі 2.007.224,49 грн; зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві виплатити ОСОБА_1 пенсійну заборгованість згідно постанови Верховного Суду від 27.02.20 в сумі 2.007.224,49 грн.

Закриваючи провадження в цій частині позовних вимог, суд виходив з того, що позовні вимоги, заявлені в цьому адміністративному позові, не можуть бути розглянуті як за правилами адміністративного судочинства, так і не підлягають розгляду в судовому порядку в цілому, оскільки, виходячи з наданих сторонами та третьою особою матеріалів справи, постанова Верховного Суду від 27.02.2020 по справі № 2а-6873/11 перебуває на стадії виконання станом на лютий 2025 року, доказів закінчення виконавчого провадження третьою особою не надано.

Вказана ухвала направлена разом із рішенням по суті справи засобам поштового зв`язку та отримана позивачем особисто 04.04.2025, що підтверджено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі позовні вимоги, які не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Отже, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (скаржника в адміністративному процесі), вирішення питання про судові витрати.

З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті заявлених позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених нормою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.

Водночас додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

На підставі наведеного аналізу обставин справи, норм процесуального права та положень статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 , оскільки рішення ухвалено щодо всіх позовних вимог, які перебували на розгляді.

Вимоги, стосовно яких позивач зазначає про неухвалення судового рішення, були викладені у заяві від 04.03.2025, яку суд повернув позивачеві ухвалою від 05.03.2025. Тобто, зазначені вимоги не були предметом судового розгляду по суті.

З огляду на наведене, відсутні передбачені законом підстави для ухвалення додаткового судового рішення, передбачені статтею 252 КАС України, у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 241-243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві, третя особа Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська