Справа № 160/28736/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/28736/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року

у справі №160/28736/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 стосовно не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за весь час затримки за період з 29.01.2024 року по 28.09.2024 року за весь час затримки виплати грошового забезпечення у повному обсязі;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за весь час затримки за період з 29.01.2024 року по 28.09.2024 року за весь час затримки виплати грошового забезпечення у повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі №160/28736/24 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Судом зазначено, що винагорода, передбачена Постановою №168, є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у певних діях та заходах на період дії воєнного стану. При цьому розмір винагороди та виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), а також у разі захоплення в полон, або в разі загибелі. Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів перебування в певних обставинах, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира. Отже, додаткова винагорода на період дії воєнного стану, яка встановлена Постановою №168, не є в розумінні вимог Закону №2050-III грошовим доходом громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, а тому порушення строку її виплати не є підставою для нарахування та виплати компенсації, передбаченої цим Законом №2050-III.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що не нарахування та невиплата позивачу в належному розмірі грошової винагороди згідно постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, яка є складовою грошового забезпечення та виплачується щомісячно (тобто не носить разового характеру), відбулося з вини військової частини, тобто органу, що нараховував і виплачував грошове забезпечення позивачу.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби, ОСОБА_1 , 29.01.2024 року отримав поранення під час захисту Батьківщини, відповідно до довідки про обставини травми № 1843/2909 від 14.02.2024.

Відповідно до перевідного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1009 перебував на стаціонарному лікуванні з 03.02.2024 по 04.02.2024.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №2547, перебував на стаціонарному лікуванні з 04.02.2024 по 06.02.2024.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2740, перебував на стаціонарному лікуванні з 06.02.2024 по 03.04.2024.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1387Р, перебував на стаціонарному лікуванні з 03.04.2024 по 17.04.2024.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7804, перебував на стаціонарному лікуванні з 17.04.2024 по 13.05.2024.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1994Р, перебував на стаціонарному лікуванні з 13.05.2024 по 28.05.2024.

Представник позивача адвокат Мандрик В.В. 25.07.2024 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року в якій просив: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн. у розмірі пропорційно періодам перебування: на стаціонарному лікуванні з 03.02.2024 по 04.02.2024, з 04.02.2024 по 06.02,2024, з 06.02.2024 по 03.04.2024, з 03.04.2024 по 14.04.2024, з 17.04.2024 по 13.05.2024, з 13.05.2024 по 28.05.2024.

Відповідач виплатив нараховану позивачу додаткову грошову допомогу, що підтверджується довідкою про нараховану та виплачену додаткову винагороду за січень 2024 - серпень 2024 року від 11.02.2025 року № 1843/3503, згідно якої: наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) № 680 від 05.02.2024 позивачу нарахована та виплачена у лютому 2024 року додаткова грошова винагорода загальною сумою 24186,51 грн за періоди з 21.01.2024 по 25.01.2024 (додаткова грошова винагорода з розрахунку 30 тис. грн на місяць) та з 26.01.2024 по 31.01.2024 (додаткова грошова винагорода з розрахунку 100 тис. грн на місяць); наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) № 1145 від 05.03.2024 позивачу була нарахована та виплачена у березні 2024 року додаткова грошова винагорода загальною сумою 6 919,90 грн за період з 01.02.2024 по 02.02.2024 (додаткова грошова винагорода з розрахунку 100 тис. грн на місяць); наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) № 2005 від 17.04.2024 позивачу була нарахована та виплачена у квітні 2024 року додаткова грошова винагорода загальною сумою 13 586,21 грн за період з 03.02.2024 по 06.02.2024 (додаткова грошова винагорода з розрахунку 100 тис. грн на місяць за лікування поранення); наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) № 2877 від 05.06.2024 позивачу була нарахована та виплачена у червні 2024 року додаткова грошова винагорода загальною сумою 50 838,70 грн за період з 13.05.2024 по 28.05.2024 (додаткова грошова винагорода з розрахунку 100 тис. грн на місяць за лікування поранення); наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) № 3980 від 16.09.2024 позивачу була нарахована та виплачена у вересні 2024 року додаткова грошова винагорода загальною сумою 313 249,72 грн за періоди з 07.02.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 31.03.2024. з 01.04.2024 по 30.04.2024 та з 01.05.2024 по 12.05.2024 року (додаткова грошова винагорода з розрахунку 100 тис. грн на місяць за лікування поранення).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати регулюється нормами Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - Закон України № 2050-ІІІ), а також Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до статей 1, 2 Закону України № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

З метою реалізації Закону України № 2050-ІІІ, Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до п. 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Детальний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації, наведено у п. 3 Порядку № 159, яким встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Пунктом 4 Порядку № 159 встановлено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до п. 1 постанови Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 № 168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналіз наведених положень постанови уряду дає можливість дійти висновку, що право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, мають військовослужбовці, які перебувають у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Таке право виникає після видання наказів про виплату додаткової винагороди.

Тобто, вказана додаткова винагорода запроваджена Урядом лише на період дії воєнного стану, тому така винагорода є одноразовим додатковим грошовим забезпеченням, виплата якої залежить від певних умов та здійснюється пропорційно в розрахунку на місяць і лише в означений період. Така додаткова винагорода не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір є пропорційним з розрахунку на місяць, що визначається наказом командира (начальника).

Матеріалами справи підтверджується, що додаткова винагорода нарахована позивачу на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 680 від 05.02.2024, № 1145 від 05.03.2024, №2005 від 17.04.2024, № 2877 від 05.06.2024 та № 3980 від 16.09.2024.

Відповідно до довідки про нараховану та виплачену додаткову винагороду за січень 2024 - серпень 2024 року від 11.02.2025 року № 1843/3503 винагорода виплачувалась у місяці в якому вона нараховувалась відповідним наказом.

Враховуючи сукупність встановлених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідачем не допущено порушення строків виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 № 168, а тому відсутні правові підстави для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі № 160/28736/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко