Справа № 103зп-25/160
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 103зп-25/160

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року в адміністративній справі №103зп-25/160 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, заінтересовані особи: Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю РІВЕРСАЙД,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позовної заяви до подання її до суду, шляхом:

-зупинення дії повідомлення архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про початок виконання будівельних робіт, реєстраційний номер ДП44 від 08.08.2023;

-зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва видані 10.08.23 Дніпровською міською радою головним архітектурно - планувальним управлінням департаментом по роботі з активами, реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:5359-4861-18З9-7155;

-зупинення дії повідомлення архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про початок виконання будівельних робіт, реєстраційний номер ДП17 від 10.10.2023;

- зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва видані 29.02.24 Дніпровською міською радою головним архітектурно - планувальним управлінням департаментом по роботі з активами, реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:1955-7770-1866-0193;

-зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва видані 29.02.24 Дніпровською міською радою головним архітектурно - планувальним управлінням департаментом по роботі з активами, реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:1968-9648-9190-3062;

-зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва видані 29.02.24 Дніпровською міською радою головним архітектурно - планувальним управлінням департаментом по роботі з активами, реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:1983-7157-8092-0737;

- зупинення дії повідомлення архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про початок виконання будівельних робіт, реєстраційний номер ДП75 від 07.03.2024;

-зупинення дії повідомлення архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про початок виконання будівельних робіт, реєстраційний номер ДП84 від 08.11.2024;

-зупинення дії декларації ДП90 від 25.02.2025 про готовність до експлуатації об`єкта «Нове будівництво індивідуальних житлових будинків у районі пров. Широкого» зареєстрвоаної управлінням державно архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради;

-накладення арешту на земельні ділянки за кадастровими номерами :01:496:0120, :01:496:0126, :01:496:0120, :01:496:0130, :01:496:0133; :01:496:0135, :01:496:0136 та :01:496:0137;

- накладення арешту на 14 будинків введених в експлуатацію управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, відповідно до декларації ДП90 від 25.02.2025 р. про готовність до експлуатації об`єкта «Нове будівництво індивідуальних житлових будинків у районі пров. Широкого»;

- зупинення будівельних робіт будь- яких осіб в межах прибережної захисної смуги озера Московське та водного дренажного каналу у районі провулка Широкого, будинок 1, м. Дніпро.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що за ТОВ «РІВЕРСАЙД» зареєстровано право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земелльні ділянки за кадастровими номерами: :01:496:0135 площею 0,3408 га, :01:496:0136 площею 0,2885 га, та :01:496:0137 площею 0,2707 га.

Ці земельні ділянки були утворені шляхом об`єднання 9 ділянок із кадастровими номерами: :01:496:0118, :01:496:0119, :01:496:0121, :01:496:0122, :01:496:0123, :01:496:0124, :01:496:0125, :01:496:0128, :01:496:0129 в одну ділянку із кадастровим номером :01:496:0133, а потім роз`єднані.

Відповідно до інформації Державного агентства водних ресурсів України регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області, від 16.01.25 №102/03- 25, земельна ділянка, що розташована між плесом Ломівське і земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:496:0119, :01:496:0124, :01:496:0122, :01:496:0121, :01:496:0118, :01:496:0125, :01:496:0123, :01:496:0129, :01:496:0128, :01:496:0126, :01:496:0120, :01:496:0130, :01:496:0127, фактично відноситься до земель водного фонду.

У заяві про забезпечення позову до його подання, заявник зазначає про проведення на вказаних земельних ділянках будівельних робіт. Вказує про невідповідність будівництва погодженій містобудівній документації та невідповідність будівельним роботам цільовому призначенню землі. Також зазначає, що має місце невідповідність цільового призначення земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво, фактичним намірам забудови, зокрема, оскільки воно будується на земельній ділянці не відведеній для цієї мети. При цьому, посилається на проведення будівельних робіт у районі провулку Широкого у м.Дніпро у прибережній захисній смузі (землі водного фонду) озера Московське Ломівське (у т.ч. щодо насипу, збільшення прибережної захисної смуги) і водного дренажного каналу без отримання відповідного дозволу (дозволів) та без погодження проекту Державним агентством водних ресурсів України регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області, відсутності у ТОВ «Ріверсайд» ліцензії (дозволів) на проведення будівельної діяльності, відсутність укриття, недотримання вимог пожежної безпеки через відсутність кругового проїзду та звуження пожежного проїзду; розміщення відкритого паркінгу під апартаментами; випирання консольних елементів об`єкта за межі земельних ділянок забудовника; відсутність схеми руху пішоходів як на збудованому об`єкті так і прилеглій території; відсутність схеми заїзду транспорту до індивідуальних будинків у житловому комплексі якій будується. Зазначені у заяві обставини вважає, є підставою у відповідності до приписів п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України для забезпечення позову у спосіб визначний у заві.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, заявником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції обмежився формальним підходом до вирішення заяви. Так суд не врахував додані до заяви докази, зокрема фотоматеріали, відеозаписи та лист Регіонального офісу Водних ресурсів у Дніпропетровській області, які підтверджують факт проведення ТОВ «РІВЕРСАЙД» будівельних робіт без належних дозволів та порушення екологічного законодавства. Саме ці докази свідчать про реальну загрозу невиконання майбутнього рішення суду, якщо заходи забезпечення позову не будуть вжиті. Суд також не врахував, що інтереси охорони навколишнього середовища та збереження екологічного балансу мають пріоритет над інтересами комерційної діяльності ТОВ «РІВЕРСАЙД». Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до незворотних екологічних змін, що суперечить принципам сталого розвитку та охорони довкілля, закріпленим у Конституції України та міжнародних договорах, які є частиною національного законодавства. Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд фактично обмежив право на ефективний захист прав заявника, гарантоване статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що майбутнє рішення суду стане невиконуваним, що суперечить принципам справедливого судового розгляду.

ТОВ «РИВЕРСАЙД» подало відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

04.04.2025 заявником подана заява про відмову від апеляційної скарги. 07.04.2025 подана заява в якій просить не розглядати заяву від 04.04.2025, оскільки вона подана помилково.

15.04.2025 ТОВ «РИВЕРСАЙД» подані додаткові пояснення, в яких зазначено, що заявником не наведено беззаперечних підстав для задоводення заяви про забезпечення позову.

Скаржником 16.04.2025 подана суду заява про залучення доказів, а саме: подання до суду позову, ухвалу про відкриття провадження у справі (№160/9279/25), скарга, наказ, тощо (документи електронної справи). Ці докази вважає підтверджують обставини, викладені у заяві.

Перевіривши обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу від 27.02.2025 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову дійшов висновку, що на час розгляду заяви факт очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача вказаними у заяві діями Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД» не встановлено, як і не встановлено тієї обставини, що невжиття судом заходів забезпечення позову до подання позовної заяви створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду цієї справи.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.150 КАС України чітко регламентовано, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

При цьому, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи

За правилами частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Цією ж статтею КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, наведені вище процесуальні норми дають підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При чому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Так, заявник до подання позову, подав суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії містобудівних умов та обмежень до проектування об`єктів будівництва, зупинення дії повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зупинення дії декларації про готовність об`єкту до експлуатації об`єкта, накладення арешту на земельні ділянки і будинки, зупинення будівельних робіт.

Заява обґрунтована наявністю невідповідності будівництва погодженій містобудівній документації та невідповідність будівельним роботам цільовому призначенню землі; має місце невідповідність цільового призначення земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво, фактичним намірам забудови, зокрема, оскільки воно будується на земельній ділянці не відведеній для цієї мети, оскільки здійснюється проведення будівельних робіт у районі провулку Широкого у м.Дніпро у прибережній захисній смузі (землі водного фонду) озера Московське Ломівське (у т.ч. щодо насипу, збільшення прибережної захисної смуги) і водного дренажного каналу без отримання відповідного дозволу (дозволів) та без погодження проекту Державним агентством водних ресурсів України регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області; відсутності у ТОВ «Ріверсайд» ліцензії (дозволів) на проведення будівельної діяльності; відсутність укриття, недотримання вимог пожежної безпеки через відсутність кругового проїзду та звуження пожежного проїзду; розміщення відкритого паркінгу під апартаментами; випирання консольних елементів об`єкта за межі земельних ділянок забудовника; відсутність схеми руху пішоходів як на збудованому об`єкті так і прилеглій території; відсутність схеми заїзду транспорту до індивідуальних будинків у житловому комплексі якій будується.

Поряд з тим, ознаки протиправності наведених у заяві рішень - містобудівних умов, повідомлень, декларації не є очевидними, а фактичні обставини справи підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті, у разі заявлення таких позовних вимог.

Також матеріали провадження не містять доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Вимоги заявника у заяві про забезпечення позову про накладення арешту на земельні ділянки і будинки не ґрунтуються на приписах КАС України та не належать до повноважень адміністративного суду.

Апеляційний суд зазначає, що також є правильними висновки суду першої інстанції, що наведені позивачем аргументи не свідчать про наявність обставин, з якими процесуальний закон пов`язує можливість вжиття визначених статтею 151 КАС України заходів забезпечення позову. Позивачем не доведено, із матеріалів справи не вбачається існування реальної можливості завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову, або того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або унеможливить ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Подані скаржником додаткові докази суду апеляційної інстанції не були подані суду першої інстанції, у тому числі з урахуванням дат їх формування та прийняття, а отже не могли бути оцінені судом першої інстанції. Крім того, подані додаткові докази не спростовують висновків суду першої інстанції за результатом розгляду заяви.

Також слід зазначити, що в межах розгляду справи №160/9279/25 ОСОБА_1 не позбавлений права подати заяву про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову є правильним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року в адміністративній справі №103зп-25/160 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення (16.04.2025) та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 16.04.2025р.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник