Справа № 600/1678/25-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 квітня 2025 р. м. Чернівці Справа №600/1678/25-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Григораша В.О. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся адвокат Фодчук Оксана Василівна до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкові повідомлення-рішення, -

встановив:

11.04.2025 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якої звернувся адвокат Фодчук Оксана Василівна до Головного управління ДПС у Чернівецькій області з такими позовними вимогами:

визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення від 30.08.2024 №00000/10269/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в розмірі 890885,63 грн., в т.ч., основний платіж - 712708,50 грн., штрафна (фінансова) санкція (штраф) - 178177,13 грн;

визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення від 30.08.2024 №00000/10270/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в розмірі 74240,46 грн., в т.ч., основний платіж - 59392,37 грн., штрафна (фінансова) санкція (штраф) - 14848,09 грн;

визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення від 30.08.2024 №00000/10271/Ж10/24-13-24-04, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в розмірі 7100,00 грн;

визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення від 30.08.2024 №00000/10283/Ж10/24-13-24-04, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в розмірі 340,00 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

Перевіривши наявність передумов та існування правових підстав для відкриття провадження в адміністративній справі, визначених ст. 171 КАС України, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Судовий збір згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу абз. 2 п.п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі подання позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 3028 грн.

Положеннями ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З аналізу норм чинного в Україні законодавства вбачається, що майновий позов (позовна заява майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно тагрошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі.

Як видно з позовної заяви, зміст та характер заявлених вимог майновий.

Стосовно розміру судового збору за позовну вимогу майнового характеру (податкове повідомлення-рішення №00000/10269/Ж10/24-13-24-04) суд зазначає, що 1 відсоток ціни позову даного спору становить 8908,85 грн ((890885,63)*1/100), тобто більше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211,20 грн (3028*0,4) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15140,00 грн (3028,00*5), то розмір судового збору за подачу позову до суду становитиме 8908,85 грн.

Стосовно розміру судового збору за позовну вимогу майнового характеру (податкове повідомлення-рішення №00000/10270/Ж10/24-13-24-04) суд зазначає, що 1 відсоток ціни позову даного спору становить 742,40 грн ((74240,46)*1/100), тобто менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211,20 грн (3028*0,4) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15140,00 грн (3028,00*5), то розмір судового збору за подачу позову до суду становитиме 1211,20 грн.

Стосовно розміру судового збору за позовну вимогу майнового характеру (податкове повідомлення-рішення №00000/10271/Ж10/24-13-24-04) суд зазначає, що 1 відсоток ціни позову даного спору становить 71,00 грн ((7100,00)*1/100), тобто менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211,20 грн (3028*0,4) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15140,00 грн (3028,00*5), то розмір судового збору за подачу позову до суду становитиме 1211,20 грн.

Стосовно розміру судового збору за позовну вимогу майнового характеру (податкове повідомлення-рішення №00000/10283/Ж10/24-13-24-04) суд зазначає, що 1 відсоток ціни позову даного спору становить 3,4 грн ((340,00)*1/100), тобто менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211,20 грн (3028*0,4) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15140,00 грн (3028,00*5), то розмір судового збору за подачу позову до суду становитиме 1211,20 грн.

Тому, при подачі позову до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 12542,45 грн (8908,85 грн + 1211,20 грн + 1211,20 грн +1211,20 грн).

Згідно ч. 3 ст. 4 3 Закону №3674-VI визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, враховуючи подання позивачем позовної заяви в електронній формі через систему "Електронний суд", беручи до уваги коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, сума судового збору, яку позивачу необхідно сплатити становить 10033,96 грн (12542,45 грн *0,8).

Однак, позивачем за звернення до суду із цим позовом судовий збір не сплачено.

Окрім цього, суд вважає зазначити наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, предметом спору у даній справі є податкове повідомлення-рішення №0-2403 від 07.04.2022.

Верховний Суд в постанові від 27 січня 2022 року по справі №160/11673/20 зазначив, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України.

Також, вказано, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевказану правову позицію Верховного Суду, в даному випадку для визначення строку звернення до суду з позовом мають застосовуватись приписи ч. 2 ст. 122 КАС України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що строк звернення до суду з цим позовом визначається ст. 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проте, до суду із цим позовом звернувся 11.04.2025, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Натомість в позовній заяві, позивач просить суд поновити строк звернення до суду посилаючись на те, що про наявність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вона дізналась 20.02.2025 від свого представника Фодчук О.В., яка ознайомилась із матеріалами адміністративної справи №600/5724/24-а за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 по стягнення податкового боргу відповідно до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Раніше цієї дати (20.02.2025) вона документів від відповідача не отримувала.

Згідно системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що 12.12.2024 Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Із сканованої копії позовної заяви вбачається, що позивачем у справі №600/5724/24-а надсилалась відповідачу копія позовної заяви з додатками, до яких, серед іншого, додано оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Окрім цього, судом встановлено, що відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення надсилалась й ухвала про відкриття провадження у справі №600/5724/24-а, яку вручено відповідачу 20.12.2024.

З наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідачу станом на 20.12.2024 вже було відомо про наявність оскаржуваних повідомлень-рішень.

Однак, позивачем не наведено жодних обґрунтувань стосовно вказаного.

Відтак, зазначені представником позивача, у заяві на усунення недоліків позовної заяви, посилання щодо дотримання строку звернення до суду є обґрунтованими.

Поряд з цим, суд також зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Суд наголошує, що встановлення законом процесуальних строків та строків звернення до суду передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У постанові від 17.09.2020 (справа №640/12324/19) Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судове оскарження дій суб`єкта владних повноважень, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом, як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.09.2020 (справа №806/2321/16).

Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що подана позивача заява про поновлення строку звернення до суду є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з цим, для усунення недоліків позовної заяви запропонувати позивачу:

- подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших причин пропуску такого строку.

- надати суду належні та допустимі докази сплати судового збору на суму 10033,96 грн, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що без усунення вказаних вище недоліків, неможливо вирішити питання про відкриття провадження у справі, тому надає позивачу строк для їх усунення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 169, 241 та 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дня отримання копії ухвали.

3. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Григораш