Справа № 160/33219/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/33219/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року (суддя Турова О.М., м. Дніпро, повий текст ухвали складено 30.12.2024 року) в справі №160/33219/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська виправна колонія №89» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

16.12.2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача, які полягають у втручанні в особисте життя позивача шляхом перечитування, збирання з цих листів інформації шляхом виготовлення ксерокопій та долучення і зберігання отриманої інформації у вигляді ксерокопій листів з переписки з судами в особовій справі засудженого більш ніж як з 50 (п`ятдесят) листів, які надходили на ім`я позивача до ДУ«ДВК(№89)» з Ленінського районного суду міста Дніпропетровська, Довгінцевського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного адміністративного суду, Окружного адміністративного суду міста Київ та Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справам: № 160/10767/20, № 160/14061/20, № 160/16405/20, № 205/776/21, № 640/9250/21, № 160/14679/22, № 160/4092/23, № 205/4095/19, № 211/1562/20 щодо захисту своїх прав у адміністративному судочинстві та захисту батьківських прав у цивільному судочинстві та шляхом розповсюдження цієї інформації наданням можливості ознайомлюватись з цією перепискою всім працівникам двох установ виконання покарань; стягнути з відповідача за порушення права позивача на особисте життя, яке було порушено шляхом протиправного перечитування, збирання з цих листів інформації шляхом виготовлення ксерокопій, протиправного долучення їх до особової справи, зберігання протиправно отриманої інформації у вигляді ксерокопій листів з переписки з судами в особовій справі засудженого та розповсюдження цієї інформації шляхом надання можливості ознайомлюватись з цією перепискою всім працівникам двох установ, більш ніж як з 50 (п`ятдесят) листів, які надходили на ім`я позивача до ДУ«ДВК(№89)» з Ленінського районного суду міста Дніпропетровська, Довгінцевського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного адміністративного суду, Окружного адміністративного суду міста Київ та Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справам: № 160/10767/20, № 160/14061/20, № 160/16405/20, № 205/776/21, № 640/9250/21, № 160/14679/22, № 160/4092/23, № 205/4095/19, № 211/1562/20 щодо захисту своїх прав у адміністративному судочинстві та захисту батьківських прав у цивільному судочинстві, на користь позивача завдану цим порушенням моральну шкоду в розмірі 288000 (двісті вісімдесят вісім тисяч) гривень; визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не долученні своєчасно до особової справи засудженого Акту від 13.12.2023 за реєстраційним номером № 1258 від 04.06.2024 року, та та Акту від 18.12.2023 та неповідомлення навіть про складання цих двох актів позивача; визнати протиправною дію з боку відповідача, яка полягає у направленні 04.06.2024 засобами електронного зв`язку на електронну пошту ДУ«ВУВП(№11)» сканкопію Акту від 13.12.2023 без будь-якого супровідного листа (єдиним документом), який не завірен належним чином, та був надіслано за домовленістю з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» з ціллю приховування своєї бездіяльності та неналежного виконання своїх службових та посадових обов`язків; визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неналежному веденні особової справи ОСОБА_1 що обумовлено долученням до особової справи ксерокопій переписки позивача з судами в рамках адміністративного та цивільного провадження та не долученні до особової справи засудженого Акту від 13.12.2023 і Акту від 18.12.2023 та навіть неповідомлення позивача про складання і наявність цих двох актів; стягнути з відповідача, за бездіяльність, яка полягає у неналежному веденні особової справи, що обумовлено долученням до особової справи ксерокопій переписки позивача з судами в рамках адміністративного та цивільного провадження та не долученні до особової справи засудженого Акту від 13.12.2023 і Акту від 18.12.2023 та навіть неповідомлення позивача про складання і наявність цих двох актів, що призвело до порушення прав, на користь позивача завдану цим порушенням моральну шкоду в розмірі 288000 гривень.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року повернуто позовну заяву.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт вказував, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність повернення позову з підстави неналежного її подання. Позовну заяву подано через засоби електронної пошти, з накладенням електронного кваліфікаційного підпису. Апелянт просить врахувати, що є засудженим до довічного відбування покарання, не має у місці відбування покарання належного доступу до мережі Інтернет та доступу до технічних засобів, які б забезпечили реєстрацію у системі «Електронний Суд», звернувся до суду у єдиний можливий спосіб. Апелянт вказував, що повернення позовної заяви порушує його право на належний розгляд справи у суді. Свої вимоги апелянт обґрунтував тим, що, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції позбавив його на ефективний судовий захист, до вирішення питання про відкриття провадження у справі підійшов формально. Право доступу до суду повинне бути ефективним, особа повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву вказував, що згідно з вимогами ч.2 ст.160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. За приписами ч.6 ст.18 КАС України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку. Відповідно до частини восьмої статті 18 КАС України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом. Надсилання процесуальних документів до адміністративного суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису. Суд першої інстанції вказував, що законодавцем надано сторонам та учасникам справи альтернативне право звернення до суду з позовними та іншими заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами в електронній формі (з обов`язковою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та підписанням вказаних документів власним електронним підписом) або в паперовій формі (з обов`язковим скріпленням вказаних документів власноручним підписом учасника справи (його представника)). Позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї документи подано позивачем не у письмовій формі, а у електронній формі у вигляді сканкопій зі скріпленням власного електронного підпису та шляхом направлення на електронну поштову адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а не з використанням сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua. Матеріали поданої позовної заяви не містять відомостей про підписання документа електронним цифровим підписом із застосування посиленого сертифіката відкритого ключа та перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на цю заяву із використанням підсистеми «Електронний суд». Позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї документи подано не у письмовій формі та без використання підсистеми «Електронний суд», що не відповідає вимогам ст.18, ст.44, ч.2 ст.160 КАС України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21.

Як вказано вище, 16.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)». Позовну заяву направлено з електронної пошти на електронну пошту суду , накладено електронний цифровий підпис, прощо судом зроблено відповідну відмітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

«Право на суд» яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» від 01 березня 2002 року).

Рішенням ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року передбачено, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду.

Слід зазначити, що суду при прийнятті позову необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, зокрема викладеними у постановах від 07.10.2020 року у справі № 160/3534/20, від 08.09.2021 року у справі № 646/5723/19.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що особі, в рівній мірі має бути забезпечено доступ до суду шляхом надання гарантій, що його позов буде розглянутий.

Згідно ч. 2 ст. 160, ч. 1, ч. 4 ст. 161 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. До позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 2, ч. 6, ч. 8 ст. 18 КАС України передбачено, що позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку. особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Обов`язок звернення до суду за допомогою системи «Електронний суд» виникає у осіб згідно ч. 6 ст. 18 КАС України, у адвокатів, нотаріусів, приватних виконавців, судових експертів, державних органів та органи місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки. Не слід казати про безумовний обов`язок звертатись до суду за допомогою системи «Електронний суд» для фізичних осіб, громадян позивачів.

Статтями 5 ,6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

На виконання вимог ст. 160 КАС України ОСОБА_1 звернувся до суду у письмовій формі. Слід враховувати, що звернувся шляхом направлення позовної заяви на електронну пошту суду з накладенням цифрового електронного підпису.

Звернення фізичної особи, яка не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» і не має такого обов`язку, до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що особі, в рівній мірі має бути забезпечено доступ до суду шляхом надання гарантій, що його позов буде розглянутий. Згідно ч. 5 ст. 5 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

При вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, зокрема постановою Великої палати Верховного Суду від 29.08.2024 року у справі № 990/174/24, від 05.06.2024 року у справі № 922/1855/23, постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2023 року у справі № 204/2321/22, від 25.01.2024 року у справі №500/2570/23.

У постанові від 07.03.2024 року у справі № 360/1050/22 Верховний Суд вказував, що Велика Палата Верховного Суду чітко окреслила, що фізичні особи наразі мають право звернення до суду з процесуальним документом (у тому числі апеляційною скаргою) через офіційну електронну адресу суду. Водночас під це правило не підпадають адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки. Верховний суд уважає, що апеляційна скарга надіслана фізичною особою на електронну поштову адресу суду, із використанням електронного цифрового підпису, є належним способом звернення.

Верховний Суд вказував, що подавати до суду процесуальні документи засобами електронного зв`язку (тобто без використання Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), що забезпечує обмін документами) можуть лише фізичні особи.

Суд першої інстанції повертаючи позовну заяви з підстави належної форми звернення з позовом допустився упередженості та формалізму.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено право заявника на звернення до суду, з огляду на те, що повернення позовної заяви унеможливлює її належний розгляд та захист прав позивача у разі, коли буде встановлено дійсність їх порушення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 312, 315, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року в справі №160/33219/24 - скасувати.

Справу № 160/33219/24 направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова суду Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова