Справа № 600/135/25-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/135/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2024 року №/24-13-24-12.

Позов обґрунтовано тим, що прийняттю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення передували обставини неналежного повідомлення позивача про необхідність надання інформації про причини (підстави) недекларування туристичного збору за 2024 рік та/або подання Декларації з туристичного збору за 2024 рік, що оформлено запитом Головного управління ДПС в Чернівецькій області від 07 жовтня 2024 року №2116/Ж12/24-13-24-12. Так, позивач зазначає, що вказаний запит не було їй вручено у відповідності до вимог, встановлених Податковим кодексом України, і вона не підписувала рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким було направлено такий запит. Відповідно, позивач не знала про необхідність подання інформації на запит Головного управління ДПС в Чернівецькій області від 07 жовтня 2024 року. Крім цього, позивач не погоджується з тим, що вона була зобов`язана надавати відповідь на запит контролюючого органу, оскільки ніколи не займалась діяльністю за кодом КВЕД 55.20 «Діяльність засобів розміщення на період відпустки та тимчасового проживання», а об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , використовується позивачем для проживання і не призначений для тимчасового проживання (ночівлі) інших осіб. Також позивач посилалась на протиправність проведеної відносно неї камеральної перевірки, оскільки її не було повідомлено про проведення такої, що фактично унеможливило реалізувати право надати відповідні пояснення та докази по суті проведеної перевірки.

Ухвалою суду від 15 січня 2025 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі; вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження; встановлено сторонам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Чернівецькій області як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування. Починаючи з 10 січня 2022 року позивачем експлуатуються інші об`єкти апартаменти за адресами: АДРЕСА_2 ; м. Чернівці, вул. Б. Хмельницького, 56/8, АДРЕСА_3 . У відповідності до положень Податкового кодексу України та Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245, Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області було направлено на податкову адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) лист (запит) від 07 жовтня 2024 року щодо причин (підстав) недекларування туристичного збору за 2024 рік та неподання Декларації з туристичного збору за 2024 рік, оскільки одним із видів діяльності, яким займається позивач за кодом КВЕД є 55.20 «Діяльність засобів розміщення на період відпустки та тимчасового проживання». Проте позивачем не була подана до податкового органу інформація, яка була витребувана листом (запитом) від 07 жовтня 2024 року. Відповідно, на підставі акту камеральної перевірки від 20 листопада 2024 року відносно позивача прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 21 березня 2025 року витребувано у Головного управління ДПС у Чернівецькій області оригінали матеріалів «камеральної перевірки надання платником податків ОСОБА_1 інформації, визначеної в запиті контролюючого органу, та її документального підтвердження», за результатами проведення якої прийнято податкове повідомлення-рішення від 11 грудня 2024 року №/24-13-24-12.

Відповідачем виконано вимоги указаної ухвали суду.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило.

За таких обставин, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 із здійсненням видів діяльності за кодами КВЕД: 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний); 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 69.10 Діяльність у сфері права; 55.20 Діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 грудня 2024 року №408625281, право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_2 20 серпня 2009 року.

07 жовтня 2024 року Головне управління ДПС в Чернівецькій області направило позивачу на адресу: АДРЕСА_4 лист «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)», в якому зазначено, що при наявності об`єкту нерухомого майна, призначеного для тимчасового проживання (ночівлі), що експлуатується, у 2024 році ФОП ОСОБА_1 туристичний збір не сплачувався, Декларації з туристичного збору до Чернівецької ДПІ Головного управління ДПС не подавалися. У зв`язку з цим, з метою залучення до сплати туристичного збору та наповнення місцевого бюджету та керуючись нормами п.п. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п.п. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73, п.п. 78.1.1, 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» №1245 від 27 жовтня 2010 року, Головне управління ДПС в Чернівецькій області просило позивача надати протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) щодо причин (підстав) недекларування туристичного збору за 2024 рік та/або подати Декларації з туристичного збору за 2024 рік. Додатково у листі від 07 жовтня 2024 року відповідачем зазначено, що неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Податкового кодексу України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт. Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє особу від обов`язку подання інформації.

Вказаний лист надіслано на адресу позивача засобами поштового зв`язку, а згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №826 отриманий 10 жовтня 2024 року.

20 листопада 2024 року Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області проведено камеральну перевірку надання платником податків інформації, визначеної в запиті контролюючого органу, та її документального підтвердження, за результатами якої складено акт №2836/Ж5/24-13-24-12, в якому вказано про встановлення порушення пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п.п. 20.1.14 п. 20.1 ст. 20, п.п. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, а саме: ненадання інформації, визначеної в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження.

Вказаний акт направлено відповідачем на адресу позивача (вул. Вашківська, буд. 4-Г, м. Чернівці) супровідним листом від 20 листопада 2024 року №19197/24-13-24-12, який згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №031 отримано 25 листопада 2024 року.

На підставі акту перевірки від 20 листопада 2024 року Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області винесено податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №/24-13-24-12, яким згідно п. 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 7100,00 грн за порушення пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п.п. 20.1.14 п. 20.1 ст. 20, п.п. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене податкове повідомлення-рішення направлено на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) супровідним листом від 11 грудня 2024 року №20336/6/24-13-24-12 та згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №965 вручено 17 грудня 2024 року.

Не погоджуючись із прийнятим Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області податковим повідомленням-рішенням від 11 грудня 2024 року №/24-13-24-12, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пунктів 7 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2024 року №/24-13-24-12 та акту камеральної перевірки, на підставі якого воно прийнято, вбачається, що до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 7100,00 грн на підставі пункту 121.2 статті 121 Податкового кодексу України за ненадання інформації, визначеної в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження.

Так, згідно пункту 121.2 статті 121 Податкового кодексу України (тут і далі ПК України в редакції на час виникнення спірних відносин) ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє особу від обов`язку подання інформації.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 7100 гривень.

Отже, для платників податків передбачена фінансова відповідальність у розмірі 7100 гривень за неподання документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу про надання інформації згідно статті 73 ПК України.

Так, відповідно до пункту 73.3. статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: 1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Згідно підпункту 73.3.1. пункту 73.3. статті 73 ПК України письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків;

4) стосовно платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок під час зазначення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) виявлено помилку або недостовірність даних, що містяться у звіті про підзвітні рахунки, поданому фінансовим агентом, або відповідно до Загального стандарту звітності CRS фінансовим агентом подано звіт про підзвітні рахунки з відомостями про незадокументовані рахунки, або виявлено подання власником рахунку недостовірних відомостей фінансовому агенту;

7) отримано повідомлення від компетентного органу іноземної юрисдикції, з якою Україною укладено міжнародний договір, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, або укладено на його підставі міжвідомчий договір, про виявлення таким органом помилки, неповних або недостовірних даних, наданих фінансовим агентом щодо підзвітного рахунку особи, яка є резидентом відповідної іноземної юрисдикції, або про інше порушення чи невиконання фінансовим агентом зобов`язань, передбачених Угодою FATCA або Загальним стандартом звітності CRS, у тому числі про участь фінансового агента або його клієнта у правочинах або операціях, передбачених пунктом 39-3.6 статті 39-3 цього Кодексу;

8) отримано запит про надання інформації від компетентного органу іноземної держави на підставі міжнародного договору, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, та інформації, яка запитується, немає у розпорядженні контролюючого органу;

9) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно підпункту 73.3.2. пункту 73.3. статті 73 ПК України запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Підпунктом 73.3.3 пункту 73.3. статті 73 ПК України передбачено, що платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Таким чином, з наведеного слідує, що однією із визначених законом підстав для направлення контролюючим органом платнику податків запиту про надання інформації є те, що за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового законодавства. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити визначені законом підстави для надсилання запиту із зазначенням інформації, яка це підтверджує, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, печатку контролюючого органу. Запит про надання інформації направляється за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику). Після отримання такого запиту платник податків протягом 15 робочих днів зобов`язаний надати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження.

Згідно змісту позову, в обґрунтування незаконності оскаржуваного рішення ОСОБА_1 , перш за все, вказувала про не отримання нею листа податкового органу «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» від 07 жовтня 2024 року, що і унеможливило її подати у встановлений законом та у запиті строк відповідні документи та інформацію (або пояснення щодо вказаного листа), тобто виконати свій обов`язок, визначений підпунктом 73.3.3 пункту 73.3. статті 73 ПК України.

З огляду на це суд звертає увагу, що у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №826, яким згідно матеріалів справи на податкову адресу позивача було направлено лист «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» від 07 жовтня 2024 року, усупереч вимогам Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, відсутні відмітки про отримання указаного запиту саме ОСОБА_1 .

У вказаному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення взагалі відсутні відмітки про те, кому саме 10 жовтня 2024 року такий лист був вручений (особисто ОСОБА_1 , згідно з заявою/договором вкладено до абонентної скриньки, за довіреністю), відсутнє прізвище особи отримувача.

Слід також зазначити, що зазначений трекінг номер поштового відправлення 826 не відстежується на Інтернет сторінці АТ "Укрпошта". Згідно інформації з сайту Укрпошти за трек-номером про отримання вказаного поштового відправлення значиться інформація про те, що дані про відправлення за номером 826 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

До того ж, суд звертає увагу на те, що і в рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень №031 та №965, якими на адресу позивача були направлені акт камеральної перевірки та оскаржуване податкове повідомлення-рішення, також відсутні відмітки про отримання листів саме ОСОБА_1 (особисто ОСОБА_1 , згідно з заявою/договором вкладено до абонентної скриньки, за довіреністю), відсутнє прізвище особи отримувача.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Особливістю адміністративного судочинства, порівняно з іншими видами судочинства, є обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак у ході судового розгляду справи відповідач як суб`єкт владних повноважень на підставі належних, достовірних та достатніх доказів не довів наявність вини позивача, як необхідної складової податкового правопорушення, яке у даному випадку, на думку податкового органу, виразилося у неподанні позивачем інформації та документів на запит про надання інформації.

Відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про те, що позивач удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених податковим законодавством, - щодо обов`язку подати контролюючому органу інформацію та документи на запит про надання інформації після отримання такого запиту протягом 15 робочих днів.

Тверджень позову ОСОБА_1 про неотримання нею до 16 грудня 2024 року запиту про надання інформації від 07 жовтня 2024 року у ході судового розгляду справи відповідачем не спростовано.

Отже, враховуючи те, що у платника податків виникає обов`язок надати контролюючому органу документи та інформацію на запит про надання інформації протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання такого запиту, однак, у даному випадку відповідачем не надано належних та достовірних доказів отримання 10 жовтня 2024 року (ця дата вказана у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №826) саме ОСОБА_1 (чи уповноваженою нею особою) запиту про надання інформації від 07 жовтня 2024 року, що унеможливило позивача виконати встановлений підпунктом 73.3.3 пункту 73.3. статті 73 ПК України обов`язок, то вказане свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до фінансової відповідальності згідно пункту 121.2 статті 121 ПК України за неподання документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу про надання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11 грудня 2024 року №/24-13-24-12 є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Щодо інших доводів позову, то такі, з огляду на викладене вище, не мають значення для правильного вирішення цього спору.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем наявності підстав для притягнення позивача до фінансової відповідальності оскаржуваним рішенням.

Відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а згідно наявної у справі квитанції позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 грудня 2024 року №/24-13-24-12.

Стягнути з Головного управління ДПС у Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 16.04.2025 року.

Повне найменування учасників справи: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідач Головне управління ДПС у Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

Суддя О.П. Лелюк