Справа № 160/22681/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/22681/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 року (головуючий суддя Горбалінський В.В.)

в адміністративній справі №160/22681/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 20.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідач-2), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.07.2024 року №34 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 ОСОБА_1 згідно рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 року №1/-р/2020 у справі № 1- 5/2018(746/15);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку №2 ОСОБА_1 періоди роботи у Рубежанському виробничому об`єднанні «Краситель» з 28.06.1991 року по 11.05.1996 року лаборантом хіманаліза, у Філії Центральна збагачувальна фабрика Павлоградська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 22.06.2020 року по 23.07.2024 року машиністом конвеєру з повним робочим днем;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до заяви про призначення пенсії від 23.07.2024 року згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХII, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» під 02.03.2015 року №213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, посилаючись на пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім цього відповідач протиправно не врахував до пільгового стажу позивачки періоди роботи з 28.06.1991 року по 11.05.1996 року та з 22.06.2020 року по 23.07.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №34 від 30.07.2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 22.06.2020 року по 23.07.2024 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що підстави для відмови в зарахуванні періоду роботи позивача з 22.06.2020 року по 23.07.2024 року до пільгового стажу по Списку №2, наведені в оскаржуваному рішенні, є не обґрунтованими, а тому оскаржуване рішення в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо періоду роботи з 28.06.1991 року по 11.05.1996 року суд першої інстанції зазначив, що постанова Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року не містить безпосередньо визначеної посади позивачки, яку вона займала в даний період роботи, та не відносить безпосередньо дану роботу, яка зазначена в трудовій книжці позивачки, до певного Списку пільгових професій. Оскільки уточнюючі довідки щодо вказаного періоду роботи ані до суду, ані до пенсійного органу позивачкою не надавались, тому суд дійшов висновку, що відповідачем-2 оскаржуваним рішенням правомірно не зараховано вказаний період роботи позивачки до пільгового стажу по Списку №2. Враховуючи той факт, що пільговий стаж позивачки становить 06 років 00 місяців 24 дні, при необхідному 10 років, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 23.07.2024 року, а отже позовна вимога щодо зобов`язання відповідача-1 призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах задоволенню не підлягає.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачкою та відповідачами подані апеляційні скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідача-2) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 р. в адміністративній справі №160/22681/24 повернуто скаржнику.

Отже, у цій справі розглядаються апеляційні скарги позивачки та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідача-1).

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду першої інстанції скасувати частково та пункт 3, 4 резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку №2 ОСОБА_1 періоди роботи у Рубежанському виробничому об`єднанні «Краситель» з 28.06.1991 р. по 11.05.1996 р. лаборантом хіманаліза, у Філії Центральна збагачувальна фабрика Павлоградська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 22.06.2020 по 23.07.2024 машиністом конвеєру з повним робочим днем.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до заяви про призначення пенсії від 23.07.2024 року згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХII, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» під 02.03.2015 №213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020.

Вказує, що трудова книжка не повинна містити запис до якого саме Списку пільгових професій підлягає зарахуванню даний період роботи, оскільки Інструкцією №58 не передбачено обов`язкового зазначення Списку до якого відноситься посада. Зазначає, що трудова книжка містить запис про проведення атестації робочого місця між записом №4-5, та посилання на наказ № 461/к/13 від 19.09.1994 р., а отже це значить, що професія є пільговою та надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відтак судом зроблено помилковий висновок про відсутність підстав для зарахування періоду роботи до пільгового стажу роботи по Списку № 2. Також зауважує, що посада Лаборант хімічного аналізу передбачена Списком 2 розділом Х. ХІМІЧНЕ ВИРОБНИЦТВО підрозділом 2110А030-1754в Работники лабораторий цехов и производств, непосредственно занятые в производствах, перечисленных в Списке N 1 (за исключением занятых выполнением графического анализа), затвердженого постановою КМ СРСР від 26.01.1991 р. № 10. В свою чергу розділ VIII. ХІМІЧНЕ ВИРОБНИЦТВО Списку №1 пункт 1080А010 затверджений постановою КМ СРСР від 26.01.1991 р. № 10, передбачає право на пільгове пенсійне забезпечення Працівників, зайняті у спеціальних виробництвах (включаючи очищення цистерн, місткостей, миття, ремонт і обробку тари по спецвиробництвах і з під токсичних речовин) та у лабораторіях з хімічними спецречовинами Списком 2 розділ Х. ХІМІЧНЕ ВИРОБНИЦТВО пункт 2110А030- 1754в працівники лабораторій цехів і виробництв, безпосередньо зайняті у виробництвах, перелічених у Списку N 1 (за винятком зайнятих виконанням графічного аналізу). В свою чергу розділ VIII. ХІМІЧНЕ ВИРОБНИЦТВО Списку № 1 затверджений постановою КМУ від 11.03.1994 р. №162 передбачає право на пільгове пенсійне забезпечення працівників, що зайняті у спеціальних виробництвах (включаючи очищення цистерн, місткостей, миття, ремонт і обробку тари по спецвиробництвах і з під токсичних речовин) та у лабораторіях з хімічними спецречовинами.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1) просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Вказує, що Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як спеціальний закон, є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 з моменту набрання законної сили Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій з 11.10.2017 року, а тому рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 впливає на осіб у яких право на призначення пенсії на пільгових умовах, виникло до 11.10.2017 року. Відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право), страховий стаж позивачки становить 30 років 05 місяців 06 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №2 - 1 рік 11 місяців 23 дні. Станом на 11.10.2017 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повних 44 роки та не досягла пенсійного віку, встановленого абз. б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (50 років). На час звернення за призначенням пенсії 23.07.2024 року ОСОБА_1 досягла повних 51 рік та не досягла пенсійного віку, встановленого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (55 роки), а також відсутній страховий стаж (не менше 10 років за Списком №2). Також, до пільгового стажу не враховано період роботи позивачки у філії Центральна збагачувальна фабрика Павлоградська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 22.06.2020 по 23.07.2024 машиністом конвеєру з повним робочим днем, оскільки в довідці № 93 від 16.07.2024 відсутні відомості про проведення атестації робочих місць на підприємстві протягом вищезазначеного періоду.

Вході розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвалою від 27.02.2025 витребувано у учасників справи докази на підтвердження (або спростування) роботи ОСОБА_1 у період з 22.06.2020 по 23.07.2024 року.

На виконання вказаної ухвали відповідач-1 та відповідач-2 надали пояснення та докази.

Зокрема кожен з відповідачів надав Довідку від 16.07.2024 №93 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Вказана довідка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Філією «Центральна збагачувальна фабрика Павлоградська» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» і.к. НОМЕР_1 .

В довідці від 16.07.2024 №93 зазначено, що ОСОБА_1 в період роботи з 22.06.2020 (розпорядження №98-к від 22.06.2020) по теперішній час виконувала роботи на основному виробництві по збагаченню вугілля за професією машиніст конвеєра 2 розряду дільниці збагачення, що передбачено Списком №2. Дана професія пройшла атестацію згідно Наказу №207 від 27.02.2015. зазначена особа працювала повний робочий день на основному виробництві по збагаченню вугілля. Період роботи з 22.06.2020 по 08.07.2024 04 роки 00 місяців 14 днів.

Відповідач-2 зазначає, що в довідці від 16.07.2024 №93 зазначено інформацію лише про Наказ №207 від 27.02.2015 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», дія якого згідно чинного законодавства розповсюджується на період роботи до 01.03.2020. Вказує, що позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст. 114 ЗУ №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2 10 років та недосягненням пенсійного віку 55 років.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.07.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2.

30.07.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуло за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 23.07.2024 року та прийняло рішення №34, яким відмовило в призначенні пенсії, у зв`язку з недосягненням на день звернення пенсійного віку, встановленого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також в даному рішенні зазначено, що вік заявниці становить 51 рік 05 місяців 14 днів, страховий стаж заявника - 30 років 05 місяців 6 днів, а пільговий стаж за Списком №2 01 рік 11 місяців 23 дні.

Крім цього рішенням №34 від 30.07.2024 відмовлено заявниці в зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 22.06.2020 року по 23.07.2024 року згідно довідки №93 від 16.07.2024 року, оскільки відсутня атестація робочого місця та не підтверджено документально право виконуючого обов`язки директора на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З розрахунку стажу, наявного в пенсійній справі позивачки, судом встановлено, що до пільгового стажу по Списку №2 не зараховано період роботи з 28.06.1991 року по 11.05.1996 року.

Позивачка вважає протиправним рішення відповідача-2 від 30.07.2024 №34.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок.

При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року № 1451/11731 (Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (Порядок №637).

Згідно п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в трудовій книжці позивачки НОМЕР_2 наявні наступні записи щодо періоду роботи з 28.06.1991 року по 11.05.1996 року, а саме в Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» (далі мовою оригіналу):

- 28.06.1991 року принята в цех №21 лаборантом химанализа (сменным) 3 разряда;

- 11.05.1996 року уволена по собственному желанию ст.38 КЗоТ Украины.

Отже позивачка працювала у відповідний період в Рубежанському виробничому об`єднанні «Краситель» лаборантом химанализа.

Отже записами трудової книжки позивачки підтверджується трудовий стаж позивачки за період 28.06.1991 року по 11.05.1996 року.

Будь-яких доказів, які б спростовували вказані записи трудової книжки матеріали справи не містять.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції записи трудової книжки позивачки не викликають сумнів, тому наявні підстави для врахування вказаного періоду роботи для призначенні пенсії позивачки.

Щодо періоду роботи позивачки з 22.06.2020 року, то записами трудової книжки встановлено, що позивачка переведена машиністом конвеєра 2 розряду наказ №98-к від 22.06.2020.

При цьому, згідно Довідки від 16.07.2024 №93 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Вказана довідка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Філією «Центральна збагачувальна фабрика Павлоградська» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» і.к.38101589.

В довідці від 16.07.2024 №93 зазначено, що ОСОБА_1 в період роботи з 22.06.2020 (розпорядження №98-к від 22.06.2020) по теперішній час виконувала роботи на основному виробництві по збагаченню вугілля за професією машиніст конвеєра 2 розряду дільниці збагачення, що передбачено Списком №2. Дана професія пройшла атестацію згідно Наказу №207 від 27.02.2015. зазначена особа працювала повний робочий день на основному виробництві по збагаченню вугілля. Період роботи з 22.06.2020 по 08.07.2024 04 роки 00 місяців 14 днів.

Отже, записами трудової книжки позивачки та Довідкою №93 від 16.07.2024 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вбачається, що посада, яку позивачка займала з 22.06.2020 року по 23.07.2024 року, віднесена до Списку №2, що надає підстави для врахування зазначеного періоду роботи для призначення пенсії.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 року, (Порядок №442) та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджені постановою Міністерства праці України №41 від 01.09.1992 року, (Методичні рекомендації) атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає:

установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці;

санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці;

комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам;

установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією;

обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці;

визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах;

складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників;

аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 або №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 або №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 або №2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Крім цього, суд зазначає, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.

Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21.08.1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Слід взяти до уваги, що Верховний Суд в постанові від 06.03.2018 року по справі №754/14898/15-а, зауважив, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Як наслідок, суд першої інстанції правильно зазначив, що підстави для відмови в зарахуванні періоду роботи позивачки з 22.06.2020 року по 23.07.2024 року до пільгового стажу по Списку №2, що наведені в рішенні від 30.07.2024 №34, є не обґрунтованими, а тому оскаржуване рішення в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо періоду роботи з 28.06.1991 року по 11.05.1996 року суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, відповідачем-2 при прийнятті рішення від 30.07.2024 №34 фактично не зараховано період роботи позивачки з 28.06.1991 року по 11.05.1996 року до пільгового стажу по Списку №2.

При цьому в трудовій книжці позивачки зазначено (далі мовою оригіналу):

- 28.06.1991 року принята в цех №21 лаборантом химанализа (сменным) 3 разряда;

- 11.05.1996 року уволена по собственному желанию ст.38 КЗоТ Украины;

Оскільки основним документом на підтвердження трудового стажу є трудова книжка, то вказаний період також підлягає врахуванню при призначенні пенсії позивачки.

В свою чергу суд першої інстанції звернув увагу, що в трудовій книжці позивача міститься запис, що вказаний період роботи дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, проте трудова книжка не містить записів до якого саме Списку пільгових професій підлягає зарахуванню даний період роботи.

Крім цього суд звертає увагу, що постанова Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року не містить безпосередньо визначеної посади позивачки, яку вона займала в даний період роботи, та не відносить безпосередньо дану роботу, яка зазначена в трудовій книжці позивачки, до певного Списку пільгових професій.

В свою чергу уточнюючи довідки щодо вказаного періоду роботи ані до суду, ані до пенсійного органу позивачкою не надані.

Позивачка зазначає, що надати пільгову довідку вона не може з незалежних від неї причин, оскільки Рубежанське виробниче об`єднання «Краситель» в якому вона працювала з 28.06.1996 по 11.05.1996 р. лаборантом химаналіза знаходиться в м. Рубіжне Луганської області, яке є тимчасово окупованою територією.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Страховий стаж обчислюється за даними персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку, є трудова книжка.

У разі коли підприємство, яке ліквідовано без правонаступника, стаж/періоди роботи можна підтвердити трудовою книжкою, даними персоніфікованого обліку або довідками, виданими архівними установами.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства або відсутності архівних даних страховий стаж роботи встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі колгоспі) і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника, згідно пункту 18 "Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637".

Якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Водночас, записами трудової книжки підтверджується робота позивачки в Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» з 28.06.1996 по 11.05.1996 р. лаборантом химаналіза.

При цьому, посада лаборант хімічного аналізу передбачена Списком №2 розділу Х Хімічне виробництво підрозділ 2110А030-1754в ПОСТАНОВЛЕНИЯ КАБИНЕТА МИНИСТРОВ СССР от 26.01.1991 г. N10 «Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение», а саме: Работники лабораторий цехов и производств, непосредственно занятые в производствах, перечисленных в Списке N 1 (за исключением занятых выполнением графического анализа).

В свою чергу розділ VІІІ Хімічне виробництво Списку№1 Постанови КМ СРСР від 26.01.1991 г. N10 передбачає право на пільгове пенсійне забезпечення працівників, що зайняті повний робочий день на таких виробництвах і роботах (пункт 1080А010) органических растворителей; лаков и их смесей; меркаптанов; металлического натрия, калия, их окислов; металлических порошков химическим способом; минеральных и органических кислот, их соединений,

В свою чергу Постановою КМУ від 11.03.1994 р. N 162 встановлено, що згідно підрозділу 2110А030-1754в працівники лабораторій цехів і виробництв, безпосередньо зайняті у виробництвах, перелічених у Списку N 1 (за винятком зайнятих виконанням графічного аналізу).

Матеріали справи не містять підтверджень, що відповідачем були здійснені певні запити та перевірки на спростування доводів позивачки, що робота позивачки в Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» з 28.06.1996 по 11.05.1996 р. лаборантом химаналіза не належить до Списку №2.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції наявність запису в трудовій книжці позивачки про роботу в Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» з 28.06.1996 по 11.05.1996 р. лаборантом химаналіза дає підстави для зарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу.

Враховуючи, що на даний час Рубежанське виробниче об`єднання «Краситель» в якому працювала позивачка з 28.06.1996 по 11.05.1996 р. лаборантом химаналіза знаходиться на тимчасово окупованій території, то надати відповідні уточнюючі довідки позивачка не має можливості.

При цьому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, має відповідні механізми для здійснення певних запитів та перевірок.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відповідач не спростував наявність у позивачки права на пільгову пенсію в період роботи в Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» з 28.06.1996 по 11.05.1996 р. лаборантом химаналіза, що дає підстави для зарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу та задоволенні позову в цій частині.

Суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи, що призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Пунктом 2 частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Натомість згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII в чинні редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вони явно суперечать один одному.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Враховуючи те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (в порядку екстериторіальності) приймало рішення від 30.07.2024 року №34 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, то саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (а не на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) покладається обов`язок щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 періодів роботи в Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» з 28.06.1996 по 11.05.1996 р. лаборантом химаналіза та у Філії Центральна збагачувальна фабрика Павлоградська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 22.06.2020 року по 23.07.2024 року.

Як наслідок апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 року слід скасувати в частині вимог до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та в цій частині прийняти нову постанову про часткове задоволення позову, а саме:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період роботи в Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» з 28.06.1996 по 11.05.1996 р. лаборантом химаналіза.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період роботи у Філії Центральна збагачувальна фабрика Павлоградська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 22.06.2020 року по 23.07.2024 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції.

Водночас, судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини справи, що призвело до помилкових висновків про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області певних обов`язків, отже, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його часткового скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 року скасувати в частині вимог до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та в цій частині прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період роботи в Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» з 28.06.1996 по 11.05.1996 р. лаборантом химаналіза.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період роботи у Філії Центральна збагачувальна фабрика Павлоградська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 22.06.2020 року по 23.07.2024 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 27.03.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко