Справа № 694/140/25
Суддя: Кравченко Т. М.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/140/25
провадження № 2-а/694/20/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Федорової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Держан Валентина Василівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
13.01.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постановуТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 року головуючою суддею у даній справі визначено Сакун Д.І .
Згідно з розпорядженням керівника апарату Звенигородського районного суду Черкаської області № 49 від 05 березня 2025 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_4 від здійснення правосуддя на підставі рішення ВРП від 15.01.2025 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №694/140/25, провадження №1-кс/694/20/25.
В ході повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 року головуючою суддею у справі визначено Кравченко Т.М.
Ухвалою суду від 10.03.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 був залишений без руху з наданням строку для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 18.03.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Зобов`язано відповідача надати суду оригінали матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Держан В.В. не з`явились. Адвокат Держан В.В. звернулась до суду із заявою про розгляд справи за їхньої відсутності. Підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Також просила не стягувати судові витрати з відповідача.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Відзиву на позов у встановлений судом строк не подав. Представник відповідача звернувся до суду із заявою, в якій просив відмовити в задоволенні позову та провести розгляд справи з відсутності представника відповідача.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно даних додатку Резерв+ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , має звання солдат, спеціальність: діловод. 22.05.2024 року пройшов медичний огляд та постановою ВЛК визнаний придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, підрозділах логістики, зв`язку, охорони. Вчасно, а саме 16.12.2024 року, уточнив свої дані. Має відстрочку на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» до 07.02.2025 (а.с. 25).
Також судом встановлено, що 14.10.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_7 було сформовано електронну повістку № 652223 на ім`я ОСОБА_1 про виклик на 11 год. 00 хв. 25.10.2024 року для уточнення даних. Вказана повістка в той же день була направлена на адресу проживання ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 25.10.2024 на довідці Укрпошти про причини повернення листа проставлено штамп з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
16.12.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол №531 про адміністративне правопорушення. Згідно з вказаним протоколом 16.12.2024 о 10 год. 20 хв. встановлено: ОСОБА_1 згідно направленої повістки мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 25.10.2024 року. За повідомленням Укрпошти повістку не вручено, так як адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до витягу з електронної бази « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по виклику до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці не прибув. Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у тривалому неперервному невиконанні обов`язків, передбачених та покладених на нього Законом, а саме: невиконання вимог ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», абзацу 7 ч. 3, абзацу 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», абзацу 1 ч.1 та абзацу 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Під час складання протоколу ОСОБА_1 надав пояснення про те, щоне з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не отримував повістку.
уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив обов`язок, визначений підпунктом 1 пункту 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідальність за що передбачена ст. ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 1 статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частиною третьою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий
період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вказана норма є бланкетною, тому для з`ясування суті вчиненого правопорушення необхідно звернутися до інших нормативно-правових актів у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Постановою № 531 від 27.12.2024 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушенні підпункту 1 пункту 1 (без вказівки на номер статті) Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Судячи зі змісту правопорушення, викладеного в постанові, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 визнано винним у порушенні абзацу 1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка передбачає, що «громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду».
Виходячи зі змісту вказаної норми, ОСОБА_1 , у разі отримання повістки, мав з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 повісткою на 25.10.2024 для звірки даних, однак в повістці не зазначено, які саме дані мав уточнити позивач. При цьому з`ясовано, що ОСОБА_1 згідно даних військово-облікового документа Резерв+ перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 та 16.12.2024 року уточнив свої дані, має звання солдат та спеціальність діловод, 22.05.2024 року пройшов медичний огляд та постановою ВЛК визнаний придатним до військової служби у визначених підрозділах, оформив відстрочку від мобілізації на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що жодної повістки чи повідомлення про надходження повістки до відділення зв`язку він не отримував, а доводи відповідача про те, що позивач був належним чином повідомлений про виклик до РТЦК та не з`явився без поважних причин не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Оцінивши надані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 не допускав умисного порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме порушення абзацу 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Крім того, згідно з приміткою до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 викликався до Звенигородського РТЦК з метою уточнення даних, відповідач мав змогу отримати персональні дані військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Вказані вище обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідач не врахував, не вжив заходів для повного з`ясування обставин справи та виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Разом з тим, представник позивача адвокат Держан В.В. в своїй заяві від 07.04.2025 року просить не стягувати судові витрати з відповідача, а тому розподіл судових витрат судом не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Держан Валентина Василівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 531 від 27 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Т.М.Кравченко