Справа № 280/5563/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 280/5563/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління справами Міністерства оборони України, Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року (суддя Бойченко Ю.П.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління справами Міністерства оборони України, Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України

про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: зобов`язати Головне управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України видати наказ про нарахування та виплату позивачеві середнього заробітку за час затримки при звільненні з 17.05.2024 по день фактичної виплати (28.05.2024) шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, виходячи з двох місячного грошового забезпечення перед звільненням; зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити позивачеві середній заробіток за час затримки при звільненні з 17.05.2024 по день фактичної виплати (28.05.2024) шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, виходячи з двох місячного грошового забезпечення перед звільненням.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року позов задоволено частково. Стягнути з Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.05.2024 по 21.05.2024 включно у сумі 3 549 (три тисячі п`ятсот сорок дев`ять) гривень 30 коп. Стягнуто з Головного управління справами Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.05.2024 по 27.05.2024 включно у сумі 10 647 (десять тисяч шістсот сорок сім) гривень 90 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмолено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління справами Міністерства оборони України та Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України подали апеляційні скарги, в яких просять його скасувати, у задоволенні позову відмовити. Апеляційні скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відзив на апеляційні скарги не подавався.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу, відповідно до наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по стройовій частині) від 17.05.2024 № 105 з 17.05.2024 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України 22.05.2024 перераховано на картковий рахунок позивача грошове забезпечення в сумі 1 216 288,24 грн. В коментарі до платежу зазначено: грошове забезпечення. Центральним управлінням справами Міністерства оборони України 28.05.2024 виплачено позивачеві компенсацію за неотримане речове майно в сумі 116 724,83 грн.

Вважаючи, що відповідачі мають додаткового виплати компенсацію за затримку виплати належних сум при звільненні, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідачі заперечують щодо такого права позивача, оскільки виплата належних сум відбулась в найкоротший строк після видання наказу про виключення зі списків особового складу, відповідачі діяли добросовісно в межах наданих законом повноважень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу законів про працю України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що роботодавець несе обов`язок перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні. Такий обов`язок припиняється проведенням фактичного розрахунку та саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності у вигляді сплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпПУ, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця, у спосіб, спеціально передбачений для трудових відносин.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що остаточний розрахунок мав бути проведений з позивачем 17.05.2024 в день виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Натомість належні до виплати суми були виплачені відповідачами 22.05.2024 та 28.05.2024, що суперечить приписам чинного законодавства, а тому відповідачі мають обов`язок по виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Доводи апеляційних скарг такий висновок не спростовують.

В частині правильності обрахунку належних до виплати сум рішення суду першої інстанції не оскаржується, судом апеляційної інстанції, в силу приписів статті 308 КАС України, не перевіряється.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного управління справами Міністерства оборони України, Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року в адміністративній справі № 280/5563/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 15 квітня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 15 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров