Справа № 120/8945/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

15 квітня 2025 року

м. Київ

справа №120/8945/24

адміністративне провадження № К/990/1850/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі № 120/8945/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просила:

визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо невиплати житлової субсидії позивачу;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити позивачу житлову субсидію.

Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 12.07.2024, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024, позовну заяву повернув ОСОБА_1 разом з доданими до неї матеріалами.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачка звернулася засобами поштового зв`язку 07.01.2025 (відповідно до трек-номеру 010) до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 у цій справі, а матеріали справи скерувати до Вінницького окружного адміністративного суду.

Верховний Суд ухвалою від 28.01.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху та надав скаржниці строк на усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду: уточненої касаційної скарги із зазначенням судових рішень, що оскаржуються, заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням обґрунтованих причин для його поновлення та надання відповідних доказів на їх підтвердження, обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень з урахуванням вимог викладених в частині четвертій статті 328 КАС України.

Відповідно до відомостей з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" щодо поштового відправлення за трек-номером 010 (копія ухвали суду від 28.01.2025) отримано особисто скаржником 18.02.2025.

У встановлений судом строк скаржницею подано клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги в частині надання доказів отримання ОСОБА_1 оскаржуваного рішення. В обґрунтування клопотання скаржник зазначає про те, що звернулася з клопотанням (копія якого додана до клопотання про усунення недоліків касаційної скарги) до Сьомого апеляційного адміністративного суду про надання інформації щодо отримання скаржником постанови саме 30.12.2024.

Верховний Суд ухвалою від 17.03.2025 задовольнив клопотання позивачки про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, продовжив ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги у справі №120/8945/24 на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали скаржниця подала до суду клопотання, в якому просить звільнити її від сплати судового збору на підставі положень пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), оскільки вона є інвалідом 2 групи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон №3674-VI.

Статтею 5 цього Закону встановлені пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до пункту 9 частини першої цієї норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивачки від сплати судового збору за подання до суду касаційної скарги.

Також, на виконання вимог цієї ухвали позивачка надала до суду уточнену касаційну скаргу та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2024 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі № 120/8945/24.

Згідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Водночас, скаржниця пропустила строк на касаційне оскарження, передбачений частиною першою статті 329 КАС України, оскільки оскаржувана постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 ухвалена (складена) 26.11.2024, надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень 27.11.2024, забезпечено надання загального доступу 29.11.2024, отримана скаржницею по пошті 10.12.2024. Строк на подання касаційної скарги відповідно до частини другої статті 329 КАС України сплив 09.01.2025.

Разом з тим, скаржниця з касаційною скаргою звернулась до Верховного Суду лише 14.01.2025.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків заявник зобов`язаний вказати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій заявника, які він, у розумні інтервали часу, мав вживати, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та перевірки доказів, які мають підтверджувати ці обставини.

Перевіряючи наведені заявницею підстави для поновлення пропущеного процесуального строку та відхиляючи їх, Верховний Суд зазначає, що скаржниця у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не наводить обґрунтованих підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, а лише посилається на дату отримання оскаржуваного рішення 10.12.2024. Однак, термін подання касаційної скарги сплив з часу отримання позивачкою оскаржуваного рішення суду. Інших підстав для поновлення цього строку скаржницею не наведено.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на те, що причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень попередніх інстанцій, які були викладені в клопотанні позивачки, колегія суддів визнає неповажними, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.

Окрім цього скаржницею не виконані вимоги ухвали Верховного Суду від 28.01.2025 в частині надання до суду уточненої касаційної скарги із зазначенням судових рішень, що оскаржуються із належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень з урахуванням вимог викладених в частині четвертій статті 328 КАС України.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Частиною першою статті 328 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої цієї норми підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі, якщо скаржник вважає, що суди порушили норми матеріального права і неналежно дослідили зібрані у справі докази, неповно встановили обставини справи або встановили обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які суд не дослідив, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Однак, скаржниця у касаційній скарзі фактично просить про переоцінку доказів, наявних у матеріалах справи, що виходить за межі касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанції, визначених статтею 341 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №120/8945/24.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №120/8945/24.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №120/8945/24.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржникові.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб