Справа № 200/440/25
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року Справа№200/440/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

22.01.2025 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якій позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () від 17.12.2024 року про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код: 42098368) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до загального пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи з 01.11.1998 по 31.01.1999 на посаді машиніста підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею в ДП ІПК «Спецпромтехніка», що сукупно з тривалістю інших зарахованих періодів роботи та навчання надає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 10.12.2024 року № 24832 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні;

- стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010) судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.08.2024 в адміністративній справі № 600/338/24-а йому призначено 13.11.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону №1058. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою від 10.12.2024 року № 24832 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.12.2024 року Позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI. В рішенні зазначено, що за результатом розгляду електронної пенсійної справи встановлено, що Чернівецький окружний адміністративний суд зобов`язав Управління пенсійного фонду в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 із зарахуванням до страхового стажу періоди роботи, а саме: з 26.12.1991 по 01.07.1992, з 01.01.2001 по 15.03.2001, з 30.11.2001 по 02.08.2004.

При проведенні перерахунку встановлено, що загальний пільговий стаж становить 14 років 10 місяців 21 днів: з них Список 1 - 11 років 6 місяців 26 днів, навчання за фахом - 3 роки 3 місяці 25 днів.

На підставі вищевикладеного прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VІ.

Згідно довідки форми РС-право від 20.12.2024 року позивачу до загального пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, Відповідачем не було зараховано період роботи з 01.11.1998 по 31.01.1999 на посаді машиніста підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею в ДП ІПК «Спецпромтехніка», який початково при першому зверненні до органів Пенсійного фонду України був йому зарахований.

З таким рішенням позивач категорично не погоджується, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на отримання пільгової шахтарської пенсії за віком відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, тому вимушений звертатися до суду з новим позовом.

06.02.2025 представником ГУ ПФУ в Донецькій області надано відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.12.2023.

ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії від 10.12.2024 № 24832, а саме щодо обчислення розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 року № 345.

Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято рішення про відмову від 17.12.2024 № 41, яке долучено до електронної пенсійної справи.

Зазначає, що станом на момент розгляду заяви загальний пільговий стаж позивача складає 14 років 10 місяців 21 день з них Список 1 11 років 6 місяців 26 днів, навчання за фахом - 3 роки 3 місяці 25 днів.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Оскільки, на момент розгляду заяви позивача від 10.12.2024 його пільговий стаж не відповідав вимогам ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» ГУ ПФУ в Донецькій області правомірно відмовило в задоволенні заяви про перерахунок пенсії.

Ухвалою суду від 27.01.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано у Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду належним чином засвідчені копії: заяву ОСОБА_1 від 17.12.2024 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; рішення від 10.12.2024 року № 24832 про відмову у перерахунку пенсії та всі документи, які були або мали бути враховані при прийнятті цього рішення; Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК-5 і форма ОК-7; а також форму РС-право розрахунок стажу ОСОБА_1 , надати пояснення про причини не зарахування до пільгового стажу роботи позивача за Списком 1 періоду роботи з 01.11.1998 по 31.01.1999 на посаді машиніста підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею в ДП ІПК «Спецпромтехніка» та періоду навчання у Ровеньківському гірничому технікумі по спеціальності з 01.09.1988 по 30.06.1992.

Ухвалою суду від 17.02.2025 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про залучення співвідповідача до участі у справі № 200/440/25.

Залучено до участі в справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код: 42098368, номер засобу зв`язку: +38 , адреса електронної пошти: , електронний кабінет в ЄСІТС: наявний).

Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві письмові пояснення щодо підстав не зарахування до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи з 01.11.1998 по 31.01.1999 на посаді машиніста підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею в ДП ІПК «Спецпромтехніка».

04.03.2025 представником ГУ ПФУ в м.Києві надано пояснення в яких зазначає, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 гр. ОСОБА_1 працював в ДП ІПК «Спецпромтехніка» на посаді машиніста підземних установок З розряду з повним робочим днем під землею з 26.01.1998 (Наказ 8-К від 27.01.1998) по 15.03.2001 (Наказ 8-К від 16.03.2001). У реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату внесків 01.11.1998 по 31.01.1999 та відсутня інформація про вищезазначені періоди роботи за списком № 1 (код підстави для обліку спеціального стажу - ЗП3013А1).

Враховуючи вищенаведене, підстави для зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періоду роботи з 01.11.1998 по 31.01.1999 на посаді машиніста підземних установок З розряду з повним робочим днем під землею в ДП ШК «Спецпромтехніка» відсутні.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

18.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ (Деснянський район) із заявою про перехід на інший вид пенсії (на пільгову шахтарську пенсію за віком), відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV .

За принципом екстериторіальності заява про перерахунок пенсії ОСОБА_1 була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

22.12.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення за № 41 про відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Підставою відмови зазначено те, що згідно з даних персоніфіковано обліку ОСОБА_1 є відомості про спеціальний стаж роботи по коду обліку ЗПЗ013А1, робота за Списком № 1, зазначені по коду підприємства 21820309 ДП ІПК «Спецпромтехніка» з 26.01.1998 по 31.12.2000, що в підсумку складає 2 роки 11 місяців та 5 днів.

З огляду на викладене прийнято рішення відмовити у проведенні перерахунку ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1 та відсутністю необхідного стажу роботи на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону 1058.

Згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , яка видана на ім`я позивача від 26.12.1991 року вбачається про наступні періоди роботи позивача:

-з 26.12.1991 по 25.12.1997 - гірничний майстр ВШТ з повним робочим днем на підземній роботі в Орендному підприємстві ШПУ № 10 комбінату «Луганськшахтобуд»;

-з 26.01.1998 по 15.03.2001 машиніст підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею в ДП ІПК «Спецпромтехніка»;

-з 12.04.2001 по 27.11.2001 провідний інженер Бюро металів відділу матеріально-технічного забезпечення ВАТ «Свердловський машинобудівний завод»;

-з 30.11.2001 по 02.08.2004 гірничний майстрер на монтажній ділянці з повним робочим днем під землею у ТОВ «АС-Компані»;

-з 01.10.2004 по 26.08.2005 заступник директора по економіці у ДП «Луганська вугільна компанія», ОП «Луганськпромтехпоставка»;

-з 01.02.2006 по 26.10.2006 комерційнй директор ПП «Укрстандарт»;

-з 27.10.2006 по 09.08.2007 заступник директора по МТС, маркетингу, транспорту, тендерним закупівлям та збуту продукції, виконуючим обов`язків директора по МТС, маркетингу, транспорту, тендерним закупівлям та збуту продукції у ДП «Луганськвугілля»;

-з 14.09.2015 по 02.07.2019 директор з матеріально-технічного та паливного забезпечення у ПАТ «Центренерго» та членом Дирекції ПАТ «Центренерго»;

-з 16.06.2021 по 28.09.2021 заступник директора у Представництві «Імекса Груп С.Р.О.»;

-з 29.09.2021 по 14.12.2021 заступник директора у ТОВ «Новітні технології 3000».

В матеріалах справи наявний диплом позивача серії НОМЕР_3 від 30.06.1992 року, з якого встановлено, що останній з 01.09.1988 по 30.06.1992 навчався у Ровеньківському гірничому технікумі по спеціальності «Підземна розробка вугільних родовищ» та отримав кваліфікацію гірничого техніка.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 30.10.2023 року з 06.03.2006 по 28.04.2012 та з 20.01.2014 по 12.01.2017 позивач здійснював підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець.

Згідно протоколу (розрахунку стажу позивача) Форми РС - позивачеві не зараховано:

До загального страхового стажу роботи:

-період роботи з 26.12.1991 по 01.07.1992 гірничим майстром ВШТ з повним робочим днем на підземній роботі в Орендному підприємстві ШПУ №10комбінату «Луганськшахтобуд»;

-період роботи з 01.01.2001 по 15.03.2001 машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею в ДП ІПК «Спецпромтехніка»;

-період роботи з 30.11.2001 по 02.08.2004 гірничим майстром на монтажній ділянці з повним робочим днем під землею у ТОВ «АС-Компані»;

-період роботи з 31.03.2007 по 09.08.2007 виконуючим обов`язків директора по МТС, маркетингу, транспорту, тендерним закупівлям та збуту продукції у ДП «Луганськвугілля»;

-повний період з 06.03.2006 по 28.04.2012 здійснення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем;

-період з 20.01.2014 по 12.01.2017 здійснення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

До пільгового стажу роботи:

-період навчання з 01.09.1988 по 30.06.1992 у Ровеньківському гірничому технікумі;

-період роботи з 26.12.1991 по 25.12.1997 гірничим майстром ВШТ з повним робочим

днем на підземній роботі в Орендному підприємстві ШПУ №10 комбінату «Луганськшахтобуд»;

-період роботи з 01.01.2001 по 15.03.2001 машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею в ДП ІПК «Спецпромтехніка»;

-період роботи з 30.11.2001 по 02.08.2004 гірничим майстром на монтажній ділянці з повним робочим днем під землею у ТОВ «АС-Компані».

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.08.2024 по справі № 600/338/24-а визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 22.12.2023 року №41.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 26.12.1991 по 01.07.1992 гірничим майстром ВШТ з повним робочим днем на підземній роботі в Орендному підприємстві ШПУ № 10 комбінату «Луганськшахтобуд», період роботи з 01.01.2001 по 15.03.2001 на посаді машиніста підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею в ДП ІПК «Спецпромтехніка», період роботи з 30.11.2001 по 02.08.2004 на посаді гірничого майстра на монтажній ділянці з повним робочим днем під землею у ТОВ «АС-Компані», період роботи з 31.03.2007 по 09.08.2007 на посаді виконуючого обов`язків директора по МТС, маркетингу, транспорту, тендерним закупівлям та збуту продукції у ДП «Луганськвугілля», період здійснення з 06.03.2006 по 28.04.2012 підприємницької діяльності фізичної особи- підприємця, період здійснення з 20.01.2014 по 12.01.2017 підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця та до пільгового стажу період навчання з 01.09.1988 по 30.06.1992 у Ровеньківському гірничому технікумі, період роботи з 26.12.1991 по 25.12.1997 на посаді гірничого майстра ВШТ з повним робочим днем на підземній роботі в Орендному підприємстві ШПУ № 10 комбінату «Луганськшахтобуд», період роботи з 01.01.2001 по 15.03.2001 на посаді машиніста підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею в ДП ІПК «Спецпромтехніка», період роботи з 30.11.2001 по 02.08.2004 на посаді гірничого майстра на монтажній ділянці з повним робочим днем під землею у ТОВ «АС-Компані», що дають право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням / перерахунком чи переведення пенсії від 18.12.2023, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

На виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.08.2024 по справі № 600/338/24-а, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянуто заяву за призначенням/перерахунком чи переведення пенсії від 18.12.2023 та з 18.12.2023 проведено перерахунок пенсії, а саме переведено на пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону № 1058 із зарахуванням до страхового стажу період роботи з 26.12.1991 по 01.07.1992, з 01.01.2001 по 15.03.2001, з 30.11.2001 по 02.08.2004, з 31.03.2007 по 09.08.2007, періоди здійснення з підприємницької діяльності фізичної особи підприємця 06.03.2006 по 28.04.2012, з 20.01.2014 по 12.01.2017 та до пільгового стажу, що дають право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 зараховано період навчання з 01.09.1988 по 25.12.1991, періоди роботи з 26.12.1991 по 25.12.1997, з 02.01.2001 по 15.03.2001, з 30.11.2001 по 02.08.2004.

Отже, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.08.2024 по справі № 600/338/24-а відпрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії від 10.12.2024 № 24832, а саме щодо обчислення розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 року № 345.

Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято рішення про відмову від 17.12.2024 № 41.

В рішенні зазначено, що загальний пільговий стаж позивача складає 14 років 10 місяців 21 день з них Список 1 11 років 6 місяців 26 днів, навчання за фахом - 3 роки 3 місяці 25 днів.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Вирішуючи питання щодо спірних періодів роботи позивача, суд виходить з такого.

Згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , яка видана на ім`я позивача від 26.12.1991 року вбачається, що у період з 26.01.1998 по 15.03.2001 позивач працював на посаді машиніста підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею в ДП ІПК «Спецпромтехніка».

Вказана посада відносяться до шкідливих відповідно до Списку № 1.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, за змістом вказаної норми, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, лише якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Проте, встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці, де вказано, що у спірні періоди позивач працював машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею.

Тобто Трудова книжка позивача має усі кваліфікуючи ознаки, які відносять таку роботу до пільгової.

Це означає, що уточнююча довідка підприємств за відповідні періоду стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 25 вересня 2019 року № 227/516/17.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону №1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058).

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року, № 2464-VI ( далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч.1 ст.4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч.2. ст.25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку ( п. 171.1 ст. 171).

Згідно ч.1 ст.16 Закону №1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд приходить до висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивача, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №208/6680/16-а(2а/208/245/16).

За таких обставин суд приходить до висновку, що ГУ ПФУ в місті Києві протиправно не зарахувало до пільгового стажу позивача період роботи з 01.11.1998 по 31.01.1999.

Щодо позовних вимог про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону №1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який набрав чинність 16.09.2008, в редакції на час звернення позивача з заявою, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 цього Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на час звернення позивача із заявою, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Верховний Суд у постановах у справі №345/4616/16 від 20.11.2018, у справі №345/4570/16-а від 06.02.2019, у справі №345/4462/16-а від 05.12.2019 та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Суд зауважує, що статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 345/763/17.

Умовою виплати пенсії за нормами статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, які передбачають зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом 1 статті 26 цього Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №205/8712/16-а.

При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.07.2023 у справі №200/5813/20-а, від 18.04.2019 у справі №392/17/17, від 29.12.2021 у справі № 345/2562/17, від 21.01.2020 у справі № 640/4469/17, від 31.03.2020 у справі № 459/245/17, та Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 28.01.2014 по справі № 21- 455а13, від 24.06.2014 року (справа №21-236а14).

Отже, дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до довідки форми РС-право вбачається, що загальний страховий стаж позивача складає 37 років 00 місяців 15 днів, пільговий стаж позивача складає 14 років 10 місяців 21 день з них Список 1 11 років 6 місяців 26 днів, навчання за фахом - 3 роки 3 місяці 25 днів.

В ході судового розгляду, судом встановлено, що ГУ ПФУ в м.Києві протиправно, не зарахувало до пільгового стажу позивача період його роботи з 01.11.1998 по 31.01.1999, що призвело до зменшення пільгового стажу позивача.

Виходячи з наведеного, пільговий стаж позивача за Списком №1 складає більше 15 років. Отже, на позивача поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо належного способу поновлення порушеного права позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Таким чином, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 року у справі № 826/17220/17.

Суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та змінити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправним та скасування рішення відділу перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () від 17.12.2024 року про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання ГУ ПУ в місті Києві зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 період його роботи з 01.11.1998 по 31.01.1999; зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 10.12.2024 року № 24832 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. відповідно до квитанції від 21.01.2025.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З матеріалів справи встановлено, що позов подано через систему «Електронний суд». До позовної заяви долучено квитанцію від 21.01.2025 про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Таким чином, суд зазначає, що за подання цього позову позивачу з урахування коефіцієнту пониження слід було сплатити судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Таким чином, судовий збір у розмірі 968,96 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Щодо надміру сплаченого судового збору у розмірі 242,24 грн, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () від 17.12.2024 року про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код: 42098368, номер засобу зв`язку: +38 , адреса електронної пошти: ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )за Списком №1 період його роботи з 01.11.1998 по 31.01.1999.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.12.2024 року № 24832 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 484,48 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код: 42098368, номер засобу зв`язку: +38 , адреса електронної пошти: ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 484,48 гривень.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.04.2025 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв