Справа № 320/36205/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м.Київ №320/36205/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій.

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , викладені у листі Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.06.2024 №2600-0307-8/123424;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виконати перерахунок розміру пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ч. ч. 1, 5 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із заробітної плати (доходу) за березень 1988 року роботи у зоні відчуження ЧАЕС з додаванням премії, передбаченої підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. №207-7 в розмірі 400 крб. з 01.03.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві компенсацію втрати частини доходів внаслідок порушення нарахувати і виплатити ОСОБА_1 строків виплати пенсії за період з 01.03.2023 по день фактичної виплати, виплатити компенсацію за несвоєчасно виплачену пенсію згідно із Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», здійснивши платіж по виплаті однією сумою компенсації втрати частини доходу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м.Києві та отримує пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Як стверджував позивач, згідно довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження за березень 1988 року, грудень 1987 року, липень 1987 року, його заробітна плата в період роботи в зоні відчуження у березні 1986 року складає 451,67 крб; у грудні 1987 року складає 203,98 крб, у липні 1987 року складає 236,50 крб. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 № 1307 в ГУ ПФУ в м. Києві виник обов`язок забезпечити проведення перерахунку його пенсії за документами, що містяться в пенсійній справі з 01 березня 2023 року на найбільш вигідних умовах з додаванням до заробітної плати у зоні відчуження премії, передбаченої п.п. 3 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, але не більше як 400 карб на місяць).

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними. Свої заперечення мотивує тим, що на виконання рішення суду у справі №560/747/24 відповідачем повторно розглянуто заяву позивача про перерахунок пенсії на підставі довідок про роботу у зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, проте за наслідком такого розгляду, відповідач вбачає недоцільність здійснення такого перерахунку пенсії.

Позивач надіслав відповідь на відзив, у якій зазначив про те, що відповідач невірно здійснює обрахунок його можливої пенсії, оскільки на підставі довідки про заробітну плату за березень 1988 року (сума заробітної плати 451,67 крб. із додаванням до фактичної заробітної плати за роботу в зоні відчуження із якої визначається пенсія за березень 1988 премії в розмірі 400 крб. буде становити 851,67 крб, тобто заробіток, з якого визначається коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії. Показник середньомісячної заробітної плати (доходу) робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 р. № 1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" за 1988 рік - 199,79 крб. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 851,67/199,79 = 4,26283, що є значно вищим, ніж визначений відповідачем (2,36500), оскільки Головним управлінням, як зазначено вище, не додано премію, яка передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7. При цьому, розмір пенсії ОСОБА_1 становитиме: 4,26283 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) х 7405,03 (показник середньої заробітної плати для обчислення пенсії з 01.03.2023) = 31566,38 грн; 31566,38 х 70% (відсоток втрати працездатності) = 22096,47 грн. Наведений розрахунок спростовує висновки відповідача про недоцільність перерахунку на підставі заробітної плати, отриманої за роботу в зоні відчуження згідно з постановою № 1210. Відповідачем на спростовано вищенаведений розрахунок розміру пенсії позивача, який наведений у позовній заяві.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані сторонами докази суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію з 15.06.2022 відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (І категорія), що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках зарахованого ОСОБА_1 з 20.07.1995 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Ступінь втрати працездатності 70%.

14 березня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. До заяви надано, зокрема, довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 №1, №3, №66-1, №66, №2.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №02 від 17.03.2023 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії згідно статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки довідки за період роботи з 17 липня 1987 року по 20 липня 1987 року №66 від 06.02.2002, за період роботи з 01 грудня 1987 року по 14 грудня 1987 року №3 від 03.01.2003, за період роботи з 01 березня 1988 року по 31 березня 1988 року №2 від 03.01.2003 надані до заяви не підтвердженні первинними документами.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.03.2024 у справі №560/747/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17 березня 2023 року №02 про відмову у перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 14.03.2023, з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

14.06.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою про виконання рішення суду у справі №560/747/24.

На звернення позивача, відповідач листом від 20.06.2024 повідомив позивача про те, що резулятивною частиною рішення суду від 15.03.2024 у справі №560/747/24 було зобов`язано повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії від 14.03.2023, з урахуванням висновків суду. Розмір пенсії позивача станом на 01.03.2023 становив 15330,48 грн, у тому числі: 1) 15038,74 грн- основний розмір пенсії: -2.90126 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) х 7405,03(показник середньої заробітної плати для обчислення пенсії з 01.03.2023) = 21483,92 грн. (середньомісячний заробіток); -21483,92 х 70% (відсоток втрати працездатності); 2) 379,60 грн. - додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС; 3)50,00 грн. - цільова допомога інвалідам війни 2 групи; 4)837,20 грн. - підвищення інвалідам війни 2 групи (40% від 2093); 5)-975,06 грн. - обмеження в індексації з 01.03.2023. До заяви від 14.03.2023 позивачем надано довідку №-122 про роботу у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від 03.01.2003 №1 та про заробітну плату видані фінансово-економічним відділом Головного управління в Київській області МВС України: за період з 17 липня 1987 року по 20 липня 1987 року та з 01 листопада 1988 року по 30 листопада 1988 року № 66 від 06.02.2002; за період з 01 грудня 1987 року по 14 грудня 1987 року № 3 від 03.01.2003; за період з 01 березня 1988 року по 31 березня 1988 року № 2 від 03.01.2003. В ході розгляду рішення суду по справі № 560/747/24 щодо відпрацювання перерахунку пенсії по заяві від 14.03.2023 № 3176 з урахуванням довідок наданих до заяви, вбачається недоцільність перерахунку, оскільки, після перерахунку розмір пенсії становитиме 12550,77 грн, у тому числі: 1) 12259,03 грн- основний розмір пенсії: -2.36500 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) х 7405,03(показник середньої заробітної плати для обчислення пенсії з 01.03.2023) = 17512.90 грн. (середньомісячний заробіток); - 1 7512,90 х 70% (відсоток втрати працездатності); 2) 379,60 грн. додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС; 3) 50,00 грн. - цільова допомога інвалідам війни 2 групи; 4) 837,20 грн. - підвищення інвалідам війни 2 групи (40% від 2093); 5) -975,06 грн. - обмеження в індексації з 01.03.2023 року. Оскільки, частиною другою статті 14, статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України, то виконання зазначеного рішення суду є недоцільним та призведе до зменшення розміру пенсії позивача з 01.03.2023.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною першою статті 54 Закону № 796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії) визначено таким. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, визначав Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Порядок № 1210).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 №1307 Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 і від 26.09.2012 №886 (далі - Постанова №1307) внесено зміни до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Пунктом 2 Постанови №1307 установлено, що в разі коли в осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, стосовно яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також осіб, які отримують пенсію у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа, розмір пенсії, обчислений відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210"Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Офіційний вісник України, 2011 р., № 92, ст. 3343) з урахуванням змін, затверджених цією постановою, буде більшим від розміру пенсії, обчисленої відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", здійснюється автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за документами, що містяться в матеріалах пенсійних справ, про що органи Пенсійного фонду України інформують зазначених осіб шляхом надсилання листа або смс-повідомлення на номер мобільного телефону операторів мобільного зв`язку.

Пунктом 3 Постанови №1307 зазначено, що Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за документами, що містяться в матеріалах пенсійних справ, з 1 січня 2022 р., з 1 березня 2022 р. і з 1 грудня 2022 р. на найбільш вигідних умовах.

Вище зазначена постанова набирає чинності з 01.01.2022, крім підпунктів 6 та 8 пункту 1 змін, затверджених Постановою №1307, які набирають чинності з 01.12.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2021 р. № 1307 внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 і від 26 вересня 2012 р. № 886, зокрема п. 9-1 викладено в новій редакції:

"За бажанням осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стосовно яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, пенсії по інвалідності, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа розраховуються виходячи із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, та обчислюються за формою:

П=Зс*Кзс*Кв/100%

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески за 2014-й, 2015-й та 2016 роки, збільшена (збільшений) на відповідні коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, визначені починаючи з 2019 року згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663);

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення (Кзс), визначається за формою: Кзс=Зп(мін)*5/Зс1

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в Україні в цілому, з якої (якого) сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

При цьому, відповідно до постанови №1370, саме Пенсійному органу постановлено забезпечити здійснення перерахунку пенсії.

З 01.12.2022 постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2021 р. № 1307 внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 і від 26 вересня 2012 р. № 886, зокрема, пункт 9-1 виключено.

Суд звертає увагу на те, що спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо перерахунку пенсії позивачу з 01.03.2023 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 року №1307 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 і від 26 вересня 2012 р. № 886" .

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії КИЕ-1 №116249 від 11.12.2002 позивачу встановлено II групу зі захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серії 2-18 МАЕ №000247 від 11.12.2002 ступінь втрати професійної працездатності визначено на рівні 70%.

Згідно з наявними довідками про заробітну плату в зоні відчуження:

- №66 від 06.02.2002, виданої ГУ МВС в Київській області, заробітна плата позивача за роботу у зоні відчуження у період з 17.07.1987 по 20.07.1987 становить 58,28 крб (збережений СЗ за дня роботи в зоні відчуження 30,52 крб + оплата праці за дні роботи в зоні 27,76 крб);

- №3 від 03.01.2003, виданої ГУ МВС в Київській області, заробітна плата позивача за роботу у зоні відчуження у період з 01.12.1987 по 14.12.1987 становить 203,98 крб (збережений СЗ за дні роботи в зоні відчуження 106,82 крб + оплата праці за дні роботи в зоні 97-16 крб);

- №2 від 03.01.2003, виданої ГУ МВС в Київській області, заробітна плата позивача за роботу у зоні відчуження у період з 01.03.1988 по 31.03.1988 становить 451,67 крб (збережений СЗ за дні роботи в зоні відчуження 236,53 крб + оплата праці за дні роботи в зоні 215-14 крб).

Суд констатує, що зазначені довідки не містять відомостей про 400 крб премії, які позивач просить врахувати при перерахунку пенсії.

У відзиві на позов відповідачем наведено умовний розрахунок пенсії позивача відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 №1307 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 і від 26 вересня 2012 р. № 886" з 01.03.2023 з урахуванням зазначених вище довідок. Розмір пенсії позивача з 01.03.2023 визначено на рівні 12550,77 грн. Розрахунок пенсії, з урахуванням довідок, наявних в матеріалах пенсійної справи, проводити, за твердженням територіального орану Пенсійного фонду, недоцільно.

Суд ще раз зауважує, що наявні довідки про заробітну плату не містять відомостей про нарахування позивачу премії 400 крб, які враховані позивачем при проведенні ним самостійних розрахунків у позовній заяві.

Тому суд не може погодитися з розрахунками коефіцієнтів середньомісячної заробітної плати, що враховуються для обрахунку пенсії, які наводиться позивачем у тексті позову. Ці розрахунки зроблені позивачем, як вже зазначалося, з урахуванням 400 крб премії, що не є підтвердженою.

Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, суд погоджується із доводами відповідача, що позивач отримує найдоцільніший вид пенсії, а проводити перерахунок пенсії з урахуванням довідок ГУ МВС в Київській області недоцільно.

При цьому, суд вказує, що сама категорія доцільності встановлена для дій відповідача щодо таких перерахунків нормативно - з цього приводу відповідні повноваження визначені пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 №1307, яким Пенсійному фонду України приписано забезпечити здійснення перерахунку пенсій за документами, які містять в матеріалах пенсійних справ, з 1 грудня 2022 року на найбільш вигідних умовах.

За відсутності доказів підтвердження коефіцієнтів середньомісячної заробітної плати, що враховуються для обрахунку пенсії, які наведені ОСОБА_1 у позові, суд погоджується з правомірністю застосування ГУ ПФУ в м.Києві своїх повноважень.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, понесення сторонами судових витрат які б підлягали розподілу при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову судом не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи той факт, що судом у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодуванню на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.