Справа № 462/2116/25
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/2116/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі судових засідань: Каралюс Т.Р.,

за участі представника позивача - адвоката: Кацюби А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову №299 винесену 17.03.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210? КУпАП та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП. Позов обґрунтував тим, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних він не отримував, ані особисто, ані засобами поштового зв`язку. Крім цього, позивач вчасно уточнив дані у застосунку Резерв 01.08.2024 року. Також, 26.06.2024 року позивач особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де уточнив свої облікові дані та отримав відстрочку по стану здоров`я. Враховуючи наведене, позивач вважає таку постанову незаконною. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний в ухвалі суду строк відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позивачу було надіслано повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних за зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_1 , однак поштове повідомлення було повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, позивач вважається таким, що належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому позивач порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав із підстав викладених у ньому. Просив позов задовольнити.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, який у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Неприбуття відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи відповідно до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України.

Заслухавши доводи представника позивача, вивчивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, серед іншого, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема, визначено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 41 Порядку визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Судом встановлено, що 17.03.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову № 299 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210? Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Із змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) АДРЕСА_1 , оповіщений належним чином про виклик для уточнення даних на 16.01.2025 року о 14 год. 00 хв. не прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 у встановлений законом строк, причини неявки не повідомив, а прибув 17.03.2025 року. Повістку надіслано поштовим зв`язком за адресою проживання ОСОБА_1 27.01.2025 року на адресу правоохоронних органів скеровано звернення щодо доставлення правопорушника. Таким чином, ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію під час дії особливого періоду, що введений Указом Президента України від 17.03.2014 №303/2014, воєнного стану, що введений Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами), та загальної мобілізації, що введена Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 (зі змінами).

Згідно паспорта громадянина України НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 з 01.07.2024 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що також підтверджується відповіддю з ЄДДР №1241960 від 28.03.2025 року.

Як ствердив позивач, він уточнив дані у застосунку Резерв+, згідно витягу з якого ОСОБА_1 уточнив дані вчасно 01.08.2024 року та вказав адресу свого проживання: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач при уточненні даних у Резерв+ 01.08.2024 року вказав адресу у м. Івано-Франківськ, однак з 01.07.2024 року був зареєстрований за адресою у м. Львові та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 про зміну місця проживання.

Відповідно до повістки №1709598 від 06.01.2025 року, ОСОБА_1 належить з`явитися 16.01.2025 року о 14:00 год. для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дана повістка скерована ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: АДРЕСА_1 , однак повернута відділенням пошти у зв`язку із відсутністю адресата.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що повістка про виклик для уточнення даних була скерована позивачу за вказаною ним адресою у Резерв+, скерована рекомендованим повідомленням, яке повернуто у зв`язку із відсутністю адресата, після чого ІНФОРМАЦІЯ_4 вирішено питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію під час дії особливого періоду, що відповідає вимогам законодавства.

Згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що доводи позивача спростовано доказами, що додані до матеріалів справи, а тому суд приходить до переконання, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач врахував об`єктивні докази.

Частиною 3 статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. 19, 55, 62 Конституції України, ст. 2, 5, 6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, ст. 7, 9, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- залишити без задоволення,

Постанову №299 від 17.03.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210? Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Бориславський Ю. Л.