Справа № 580/11294/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року справа № 580/11294/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:

- визнати протиправною і скасувати постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 01.05.2024, пройняту щодо ОСОБА_1 і оформлену протоколом засідання від 01.05.2024 (про незатвердження постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленої довідкою військово-лікарської комісії від 13.12.2023 №148/25);

- зобов`язати військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином оформити результати медичного огляду ОСОБА_1 згідно «Картки № 217/6 обстеження та медичного огляду» і направити оформлену відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, постанову (довідку ВЛК) на затвердження до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 справу призначено до розгляду справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в судове засідання.

Ухвалою суду від 17.01.2025 залучено до участі у справі в якості співвідповідача військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач рішенням військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний непридатним до військової служби з включенням з військового обліку та має усі необхідні документи для підтвердження наявності хвороб, які перешкоджають проходженню служби. Незважаючи на це, Центральна військово-лікарська комісія безпідставно не затвердила постанову ВЛК та не обґрунтувала належним чином підстави прийнятого рішення.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 , подав до суду відзив на адміністративний позов, який обґрунтував тим, що відсутні підстави ототожнювати ІНФОРМАЦІЯ_4 з військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому на переконання відповідача, він не може відповідати за цим позовом.

Відзив у встановлений судом строк, відповідачем військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду не подано, хоча копію ухвали від 17.01.2025 отримано відповідачем. Оскільки відзив до суду не подано, тому з урахуванням ч. 6 ст. 162 КАС України, суд визначив достатніми наявні в матеріалах справи докази та за відсутності поданого відповідачем відзиву проти позову, розглянути справу за наявними матеріалами.

У відзиві на адміністративний позов відповідач Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України, не погодився з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, зазначивши, що постанова ВЛК не затверджена з підстав наявності недоліків її оформлення. Вказані недоліки є суттєвими, тому відповідачем прийнято колегіальне рішення про відмову в затвердженні рішення ВЛК, з подальшим направленням позивача на повторний огляд.

З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 проведено 13.12.2023 медичний огляд ОСОБА_1 , за результатами якого складено довідку №148/25 від 07.02.2024. В довідці зазначено, що на підставі ст. 23а, 64а графи ІІ розладу хвороб ТДВ позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

01.05.2024 Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України прийняла постанову №4914/4, в якій зазначила, що постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 не затверджується.

Підставою для прийняття такого рішення слугувало те, що постанову ВЛК прийнято із порушенням вимог Положення № 402 та Методичних рекомендацій щодо організації роботи військово-лікарських комісій та проведення військово-лікарської експертизи в особливий період. Кутовий штамп не заповнено. Додаток 7 до Положення не надано. Значне порушення функції не обґрунтоване.

Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України постановою від 01.05.2024 визнала позивача таким, що підлягає контрольному обстеженню та медичному огляду у ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 із належним оформленням медичної документації, наданням медичних документів, що підтверджують встановлений діагноз.

Вважаючи, що відповідачі допустили порушення прав позивача, останній звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (в редакції на час виникнення правовідносин) (далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Статтею 70 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

Відповідно до п. 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Згідно з п. 2.1 Розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Вказаним пунктом також визначено, що штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Пункт 2.2 Положення № 402 визначає, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

Відповідно до п. 2.4.10. Положення №402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Згідно підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту.

Абзацом 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 передбачено, що ЦВЛК має право:

- розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України;

- запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі запиту оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років);

- надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Відповідно до підпункту 2.3.5. Положення № 402 Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Згідно пункту 3.8 глави 3 розділу І Положення №402, постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4 до цього Положення) у двох примірниках, яка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК. Копія довідки видається особі, яка пройшла медичний огляд.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, що висловлені у постанові від 18.03.2021 у справі №280/4057/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд встановив, що спірне рішення є необґрунтованим, оскільки відповідачем не визначено юридичних підстав прийнятого рішення у спірному рішенні не визначено, яким саме пунктам Положення №402 та Методичних рекомендацій щодо організації роботи військово-лікарських комісій та проведення військово-лікарської експертизи в особливий період, не відповідає постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Невмотивованість рішення суб`єкта владних повноважень є підставою для його скасування.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 у справі «Рисовський проти України» суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорваті», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер`їлдіз проти Туреччини» та «Беєлер проти Італії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються («Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Гаші проти Хорватії»).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В контексті переліченої практики Європейського суду з прав людини суд вважає за необхідне зазначити, що на позивача не може покладатись тягар можливих помилок допущених військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 під час оформлення довідки про непридатність позивача до військової служби.

Зважаючи на наявність повноважень Центральної ВЛК запитувати медичні та інші документи, а також надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК, остання повинна була роз`яснити яким чином необхідно оформити довідку про непридатність позивача до військової служби та які саме документи необхідно додати для підтвердження непридатності позивача до військової служби. Своєю чергою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 може отримати ці документи від позивача та направити їх за належністю до Центральної ВЛК.

Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за обмін документами між Центральною ВЛК та військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки в нього наявні медичні документи, в тому числі виписки із медичної карти стаціонарного хворого, які містять відомості про встановлений діагноз. Крім того, в карті обстеження та медичного огляду від 10.01.2024, яка заповнювалась лікарями ВЛК, вказано діагноз позивача, який підтверджує непридатність до військової служби: «Розповсюджений остеохондроз з ураженням шийного, грудного відділу хребта. Радикулопатія С5-С6, L4-L5, хронічна цервікалгія, люмбоішіалгія. Помірно виражені вертебро-стато-динамічні порушення. Деформуючий спондильоз, значне порушення функції.».

Натомість, Центральна ВЛК фактично виявивши формальні недоліки в роботі ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , поклала на позивача обов`язок проходження повторного обстеження у ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , що є несправедливим.

Вказане є підставою для скасування оскарженої постанови Центральної ВЛК та для відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати останню повторно розглянути питання про затвердження постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 про непридатність позивача до військової служби, з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.

Щодо позовних вимог до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає, що надання роз`яснень щодо належного оформлення довідки ВЛК належать до повноважень Центральної ВЛК, тому саме остання повинна перевірити наявність недоліків та надати роз`яснення позаштатній ВЛК щодо способу та порядку їх усунення, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки вказаний орган військового управління не вчиняв дій по відношенню до позивача щодо перевірки його стану здоров`я та не визначав придатність до проходження військової служби.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене постановою від 01.05.2024 № 4914/4.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01153, ) повторно розглянути питання про затвердження постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 про непридатність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової служби, з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01153, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО