Справа № 420/38011/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фермерського господарства «АДЕЛАЇДА» відокремлена садиба (вул. 40 років Перемоги, 33А, с. Музиківка, Херсонська область, 75023) до Державної екологічної інспекції Поліського округу Державної екологічної інспекції України (вул. Л. Качинського, 12а, м. Житомир, 10014) про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовом звернулось Фермерське господарство «АДЕЛАЇДА» відокремлена садиба (далі ФГ «АДЕЛАЇДА») до Державної екологічної інспекції Поліського округу Державної екологічної інспекції України (далі ДЕІ Поліського округу), у якому просить визнати протиправним та скасувати припис щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства №21/2.1 від 20.11.2024.

Позивач зазначив, що оскаржуваний припис №21/2.1 від 20.11.2024 прийнятий за результатами позапланової перевірки ДЕІ Поліського округу (акт від 18.11.2024 №21) діяльності ФГ «АДЕЛАЇДА» в частині раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів, охорони земель та оцінки впливу на довкілля, яка тривала з 05.11.2024 по 18.11.2024 з 01.09.2021 року, підставою для проведення якої стало звернення Громадської організації «УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА», та видані, за результатами його розгляду, наказ Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №1267 від 11.10.2024, погодження Держекоінспекції №2.1/178 ПГ від 18.10.2024, доручення від 22.10.2024, наказ ДЕІ Поліського округу 803-ОД від 04.11.2024, направлення від 04.11.2024.

На акт перевірки від 18.11.2024 №21 надані заперечення.

Позивач звертає увагу на те, що ДЕІ в останній день перевірки наданий Фермерському господарству припис щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства від 18.11.2024 №21. Проте засобами поштового зв`язку ним отриманий припис №21/2.1 від 20.11.2024. На адвокатський запит щодо достовірності припису повідомлено, що припис від 18.11.2024 №21 був нібито проектом припису. А зареєстрований в ДЕІ припис №21/2.1 від 20.11.2024 направлений на його адресу. Позивач в цієї частині вважає дії відповідача протиправними, такими що ввели ФГ в стан правової невизначеності, оскільки Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не передбачає вручення проекту припису суб`єкту господарювання.

Позивач стверджує, що викладені у приписі №21/2.1 від 20.11.2024 вимоги та дії відповідача щодо проведення перевірки є протиправними

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що призначення позапланової перевірки відбулось з порушенням ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 року (далі Закон України №877-V), в якій визначені підстави для призначення позапланової перевірки, однією з яких є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідачем проведено позапланову перевірку не за зверненням фізичної особи (фізичних осіб), а за зверненням юридичної особи ГО «УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА», в листі якого вказано, що ГО просить здійснити заходи позапланового державного контролю щодо ФГ «АДЕЛАЇДА» () по факту розорення Фермерським господарством прибережно захисних смуг та заходи позапланового державного контролю щодо ОВК «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» щодо порушення законодавства про ОВД та вимог ст.ст.80 та 82 Водного кодексу України (далі ВК України).

Водночас, відповідачем проведено перевірку в діяльності позивача щодо раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів та оцінки впливу на довкілля, що не було предметом звернення ГО «УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА», тобто відповідач вийшов за межі питань, що стали підставою для призначення позапланової перевірки.

Позивач при вирішенні спірних правовідносин просить застосувати правові висновки Верховного Суду, якій у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18. відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки особа може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 04.02.2019 по справі №807/242/14, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом будь-яких вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на практику Європейського суду, якій зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010; «Тошкуце та інші проти Румунії», заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер`їлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п. 119). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії», п. 74).

Отже лише дотримання умов та порядку прийняття органами державного нагляду (контролю) рішень про проведення перевірок може бути підставою для визнання правомірними дій такого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення держорганом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Тобто, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Позивач стверджує, що вищенаведене свідчить про те, що дії ДЕІ Поліського округу щодо проведення позапланової перевірки ФГ, результати якої оформлені актом від 18.11.2024 №21, здійснені не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому є протиправними. Незаконність проведення відповідачем позапланової перевірки свідчить про те, що припис, виданий на за результатами її проведення, також є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач у позові ще раз звертає увагу на те, що ГО «УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА» у своєму листі просить здійснити заходи позапланового державного контролю щодо ФГ «АДЕЛАЇДА» по факту розорення Фермерським господарством прибережно захисних смуг, що повинно було бути предметом перевірки.

Між тим, ДЕІ Поліського округу, під час планового заходу перевіряло дотримання вимог Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», яке до переліку питань, що підлягали перевірці не входило.

Щодо вимог Припису, позивач зазначає, що у п.1 Припису ДЕІ вимагає для проведення планової діяльності з меліорації земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрощуванням і меліорацією) на територіях площею 20 га і більше забезпечити проведення оцінки впливу на довкілля з отриманням відповідного висновку.

В описи виявлених порушень щодо підстави вказаної вимоги відповідач посилається на дозвіл на водокористування №86/ЖТ/49д-24, термін дії якого, з 04.06.2024 до 04.06.2027, а саме нормативного розрахунку водокористування і водовідведення (обґрунтування потреби у воді), при цьому не заперечується, що потреби у поверхневому заборі води обґрунтовані необхідністю поливу овочевих культур (картоплі) окремо для кожного місця здійснення водокористування наступних площ та зазначено їх перелік. На думку відповідача, як зазначено у приписі ФГ порушено ч.3 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Позивач категорично не погоджується, що видом його діяльності є встановлена п.2 ч.3 ст.3 Закону діяльність - сільськогосподарське та лісогосподарське освоєння, рекультивація та меліорація земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрошуванням і меліорацією) на територіях площею 20 гектарів і більше або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду чи в їх охоронних зонах на площі 5 гектарів і більше, будівництво меліоративних систем та окремих об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем.

Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» не містить понять рекультивація та меліорація земель, проте вони наведені у Земельному кодексі України та у Закону «Про меліорацію земель». Розкриття вказаних понять свідчить про те, що діяльність з поливу не відноситься до вказаних видів діяльності. Тобто ФГ в межах своєї сільськогосподарської діяльності провадить лише полив та не здійснює роботи щодо сільськогосподарського освоєння, рекультивації та меліорації земель. А водозабір згідно з дозволами на спеціальне водокористування здійснюється задля поливу овочевих культур (картоплі), що не заперечується відповідачем у змісті Припису.

Крім того, позивач у позові стверджує, що Фермерське господарство не відноситься до суб`єктів, на яких поширюються приписи Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», у частині необхідності отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, оскільки Закон набрав законної сили 18.06.2017 року. У той час ФГ здійснювало свою діяльність та отримувало дозволи на спеціальне водокористування до набрання чинності вказаного Закону.

При цьому ДЕІ здійснювало перевірки ФГ та не вимагало від ФГ«АДЕЛАЇДА» висновків державної екологічної експертизи. Саме ці висновки прирівнюються до висновків оцінки впливу на довкілля, якщо підприємство продовжує свою планову діяльність. Але суб`єкти, які не мали таких висновків державної екологічної експертизи, та з часу набрання чинності Закону запроваджували господарську діяльність, яка підпадає під вказаний Закон, повинні отримувати висновки оцінки впливу на довкілля. Отже ДЕІ при проведенні попередніх перевірок не встановлювали порушень в діяльності ФГ що відсутності висновків державної екологічної експертизи, що підтверджує неправомірність п.1 Припису.

У п.2 Припису №21/2.1 від 20.11.2024 ДЕІ вимагає проводити роботи на землях водного фонду за наявності дозволу на проведення таких робіт.

Вказані вимоги засновані на тому, що перевіркою начебто встановлено при натурному обстеженні території за географічними координатами 50.586204, 27.905714 та 50.58472, 27.916194, що проводилися земляні роботи з будівництва гідротехнічних споруд у вигляді земляних гребель. У приписі вказано, що Фермерським господарством проведено роботи з реконструкції меліоративного каналу, а саме його розчищення. Згідно з ст.86 ВК України визначено проведення робіт на землях водного фонду, а згідно ч. 2 «Порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 №57, визначено дії, які не поширюються на випадки проведення робіт, а як наслідок фермерським господарством проведено роботи за відсутністю необхідного дозволу.

В обґрунтування неправомірності п.2 Припису позивач вказує, що ані з припису, ані з акту перевірки не вбачається конкретного чіткого правопорушення, вчиненого саме посадовими особами ФГ, не долучено доказів на підтвердження вказаного висновку. Відповідачем не зазначено ким та коли проводилися земляні роботи.

Крім того, з відповіді на адвокатський запит, наданої Басейновим управлінням водних ресурсів річки Прип`ять від 03.12.2024 №02-1355, вбачається, що за географічними координатами 50.586204, 27.905714 та 50.58472, 27.916194 знаходяться канали Теснівської меліоративної системи, які не є землями водного фонду.

На думку позивача, вказане свідчить про те, що ДЕІ Поліського округу протиправно, без достатньої правової підстави та доказів, видано припис про порушення ФГ вимог ст. 86 ВК України, ст. 96 ЗК України, п.3 Порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду, затвердженого постановою КМУ від 12.07.205 року, п.16 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності».

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 16.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що на підставі звернення ГО УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА» ДЕІ направлено лист до Брониківської сільської ради від 20.06.2024 №2965/2/2-07 щодо створення комісії для обстеження меліоративного каналу та прилеглих земельних ділянок.

При цьому представник відповідача не погоджується з доводами позивача, що ГО не просив здійснити захід щодо наявності висновку оцінки впливу на довкілля, оскільки у змісті звернення ГО вказує, що станом на 10.06.2024 в реєстрі ОВД відсутня інформація щодо проходження процедури отримання висновку оцінки впливу на довкілля ФГ "Аделаїда".

Листом від 16.07.2024 №655 Брониківська сільська рада повідомила про утворення комісії та проведення огляду, за результатами якого встановлено, що за зазначеними у зверненні локаціями 50.586204, 27.905714 та 50.585472, 27.916194 гідротехнічні споруди у вигляді земляних гребель були усунуті. Проведено роботи з реконструкції меліоративного каналу, а саме його розчищення. Техніки на вищесказаних локаціях на момент обстеження не виявлено. На ділянках з кадастровими номерами вказаними у зверненні проведені сільськогосподарські роботи на відстані від 4 та 3,5 м метрів від меліоративного каналу.

За інформацією, наданою Басейновим управлінням водних ресурсів річки Прип`ять (лист від 02.08.2024 № 02-892), наданої на запит ДЕІ водний об`єкт за координатами 50.586204, 27.905714 та 50.585472, 27.916194 розташований магістральний канал МК-4 Теснівської осушувальної системи з однометровими смугами відведення.

Сектор в Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України на запит від 30.07.2024 №3791/2/1 повідомив листом від 08.08.2024 № 415/ЖТ/21-24, що в Житомирській філії ФГ «АДЕЛАЇДА» наявний дозвіл на спеціальне водокористування від 29.06.2021 № 121/ЖТ/49д-21.

Проте, як стверджує відповідач, в діях суб`єкта господарювання вбачається можливе порушення в частині дотримання умов дозволу на спеціального водокористування.

Сектор в Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України на запит на запит від 30.07.2024 №3791/2/1 повідомив, що погодження на проведення робіт на землях водного фонду Сектором у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України не надавалося,

Представник відповідача у відзиві вказує, що на адресу ДЕІ України направлено інформаційну довідку та анкету за встановленою формою відповідно до наказу Державної екологічної інспекції України від 21.09.2022 № 129, для направлення матеріалів до Міндовкілля з метою прийняття рішення про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ФГ «АДЕЛАЇДА».

Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (від 11.10.2024 №1267 Державну екологічну інспекцію України було зобов`язано забезпечити в установленому порядку проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання ФГ «АДЕЛАЇДА» вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, про використання та охорону земель, про оцінку впливу на довкілля.

ДЕІ України видано Погодження на проведення позапланової перевірки від 18.10.2024 та доручення №1893 на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктом господарювання ФГ «АДЕЛАЇДА» вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, про використання та охорону земель, про оцінку впливу на довкілля.

На підставі вищевказаних документів ДЕІ видало відповідний наказ №803-ОД від 04.11.2024 року «Про здійснення заходу державного нагляду (контролю)» у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ФГ «АДЕЛАЇДА»

Представник відповідача зазначив, що перевірка здійснювалась в період з 05.11.2024 року по 18.11.2024 року, за результатом якої складений акт перевірки №21 від 18.11.2024, згідно з яким виявлені порушення ч.3 ст.2 Закону 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Вказаною нормою встановлено, що суб`єктами оцінки впливу на довкілля є суб`єкти господарювання, які є замовниками планованої діяльності, критерії якої зазначені в ч.3 ст.1 цього Закону. При цьому згідно абз.1 п.2 ч.3 ст.3 Закону планована діяльність з меліорації земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрошуванням і меліорацією) на територіях площею 20 гектарів і більше підлягає оцінці впливу на довкілля, процедура якої не проведена ФГ «АДЕЛАЇДА».

Крім того, актом перевірки встановлено, що при натурному обстеженні території за географічними координатами 50.586204, 27.905714 та 50.585472, 27.916194 проводилися земляні роботи з будівництва гідротехнічних споруд у вигляді земляних гребель, які були усунуті. При цьому встановлено, що ФГ «АДЕЛАЇДА» здійснила роботи з реконструкції меліоративного каналу, а саме його розчищення. Згідно ст.86 ВК України визначено проведення робіт на землях водного фонду, а згідно ч.2 «Порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду» затвердженого Постановою КМУ №557 від 12.07.2005 року визначено дії, які не поширюються на випадки проведення робіт, а як наслідок ФГ «АДЕЛАЇДА» проведено роботи за відсутністю необхідного дозволу.

Представник відповідача вказує, що один примірник Акту перевірки отримав директор з виробництва ФГ «АДЕЛАЇДА» та підписав його з зауваженнями від 18.11.2024 року. З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час позапланового заходу, на адресу ФГ «АДЕЛАЇДА» направлений обов`язковий до виконання припис від 20.11.2024 №21/2.1.

Представник відповідача стверджує, що ДЕІ повністю дотримано вимоги чинного законодавства в частині здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ФГ «АДЕЛАЇДА», також в повному обсязі здійснено перевірку фактів, викладених в зверненні ГО «УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА».

Щодо доводів позивача про відсутність підстав здійснювати позаплановий захід на підставі звернення юридичної особи, представник посилається на постанову Верховного Суду від 31.10.2019 року по справі №813/1960/18 колегія суддів відхилила доводи скаржника щодо неможливості розгляду звернення позивача в рамках Закону України «Про звернення громадян». Також листом ДЕІ України від 04.11.2022 року №5391/5.1/10-22 «Про розгляд звернень громадських організацій» було здійснено роз`яснення, що відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №813/1960/18 звернення громадських організацій розглядаються в рамках Закону України «Про звернення громадян».

Також представник вважає, що в Акті перевірки та приписі чітко вказані порушення чинного природоохоронного законодавства та способи для їх усунення, а саме необхідність забезпечити проведення оцінки впливу на довкілля з отриманням відповідного висновку та проведення робіт на землях водного фонду згідно ст.86 ВК України лише при отриманні відповідного дозволу.

Представник відповідача вказує, що Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

На даний час в ДЕІ відсутні підтверджуючі документи ФГ про виконання вимог припису.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, просив задовольнити позов з підстав виказаних у позові та зазначив, що відзив не містить жодного спростування, підтверджене належними та достатніми доказами, доводів позивача, викладених у позовній заяві.

Представник ще раз звертає увагу на те, що ДЕІ, з огляду на надані до позову та позапланової перевірки докази, робить висновки, які не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Так, абз.1 п.2 ч.3 Закону 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» передбачає таку стилістичну конструкцію як: «зрошуванням і меліорацією», тобто така стилістична конструкція передбачає взаємопов`язаність цих двох заходів, а отже відповідна санкція контролюючим органом може застосовуватись тільки при встановленні ним порушень у обох цих видах діяльності сукупно.

Представник позивача вважає, що ДЕІ умисно відводить увагу від того факту, що всі дозволи на спеціальне водокористування, які видані ФГ «АДЕЛАЇДА» ще з 2011 року, а не з 2021 року, як вказує відповідач, і по тепер, надані, у тому числі для поливу овочевих культур. Відтак, ще задовго до 18.06.2017, тобто до набрання чинності Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», позивач здійснював спеціальне водокористування, у тому числі для поливу території, що вбачається зі змісту відповідних дозволів 2011, 2016 років. Вказане свідчить, що ФГ ані з 18.06.2017, ані з 2024 року не розпочинало діяльність, яка потребувала отримання висновку про оцінку впливу на довкілля (ч.4 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»).

Також представник позивача просить ще раз звернути увагу на те, що ДЕІ не доведено, що ФГ в межах своєї сільськогосподарської діяльності здійснює роботи щодо сільськогосподарського освоєння, рекультивації та меліорації земель, які до того ж потребують, у силу ст. 1 Закону України «Про меліорацію земель», відповідної затвердженої у встановленому порядку проектної документації. Крім того, за твердженням ДЕІ, викладеним на сторінці 8 відзиву, при натурному обстеженні території за географічними координатами 50.586204, 27.905714 та 50.585472, 27.916194 проводилися земляні роботи з будівництва гідротехнічних споруд у вигляді земляних гребель, які усунуті. При цьому ДЕІ як і під час позапланової перевірки, так і надаючи відзив до суду, не вказує (не встановлено): - ким та коли проводилися земляні роботи з будівництва гідротехнічних споруд у вигляді земляних гребель на території за географічними координатами 50.586204, 27.905714 та 50.585472, 27.916194; - ким усунуті земляні греблі; - на підставі яких доказів ДЕІ встановлено, що земляні роботи з будівництва гідротехнічних споруд у вигляді земляних гребель на території за географічними координатами 50.586204, 27.905714 та 50.585472, 27.916194 проведені саме позивачем. Представник зауважує, що під час обстеження 25.07.2024 стану водокористування (відповідний акт додано відповідачем до відзиву) комісією за участі працівників ДЕІ та Брониківської сільської ради, не встановлено порушень, вчинених саме працівниками ФГ «АДЕЛАЇДА».

Також, позивач ще раз звертає увагу на те, що висновок ДЕІ, викладений на сторінці 8 відзиву про проведення робіт на землях водного фонду за відсутністю необхідного дозволу, суперечить приписам чинного законодавства та наданими до позову доказам. Басейновим управлінням водних ресурсів річки Прип`ять від 03.12.2024 № 02-1355 на адвокатський запит надана відповідь, у якій зазначається, що за географічними координатами 50.586204, 27.905714 та 50.58472, 27.916194 знаходяться канали Теснівської меліоративної системи, які не є землями водного фонду. Відповідно до ст.3 ВК України до водного фонду України належать: поверхневі води, штучні водойми (водосховища, ставки) і канали, крім каналів на зрошувальних і осушувальних системах.

Крім того, представник позивача стверджує, що не є застосовною у цій справі висновки, викладені у постанові ВС від 31.10.2019 року по справі №813/1960/18, адже у зазначеній справі суд надав висновок щодо розгляду звернень громадських організацій у рамках Закону України «Про звернення громадян». Водночас, доводами ж позовної заяви є невірне застосування ДЕІ вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та проведення на підставі звернення громадської організації позапланової перевірки. Отже ДЕІ, під час проведення позапланової перевірки та у відзиві, не доведено та не надано доказів, що діяльність ФГ, яка розпочата на території Житомирської області у 2009 році, підпадає під вимоги ч.4 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», у частині необхідності отримання висновку з оцінки впливу на довкілля; а також, що земляні роботи за географічними координатами 50.586204, 27.905714 та 50.58472, 27.916194, проведені саме позивачем, та що така територія відноситься до земель водного фонду, що потребує наявність відповідних дозволів.

Відповідачем надані до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначили, що не погоджуються з доводами представника позивача. Представник відповідача у запереченнях викладає ще раз обставини та доводи, викладені ним у відзиві на позов.

Представник відповідача не заперечує, що позивач ФГ дозволи на спеціальне водокористування отримував з 2011 року, тобто задовго до 18.06.2017 року - до набрання чинності Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», позивач здійснював спеціальне водокористування, у тому числі для поливу території, що вбачається зі змісту відповідних дозволів 2011, 2016 років. Проте відповідач вважає, що після набрання чинності Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», позивач зобов`язаний отримати вказаний дозвіл.

Твердження позивача про протиправності дій відповідача щодо проведення позапланової перевірки є такими, що не відповідають дійсності, з підстав викладених у відзиві на позов.

Відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Спірні правовідносини виникли між позивачем - суб`єктом господарювання ФГ «АДЕЛАЇДА» та відповідачем - суб`єктом владних повноважень Державної екологічної інспекції Поліського округу Державної екологічної інспекції України у сфері здійснення державного нагляду (контролю).

Фермерське господарство «АДЕЛАЇДА» відокремлена садиба є суб`єктом господарювання, юридичною особою, , зареєстровано 25.08.1992 року, види економічної діяльності за КВЕД 10.31 перероблення та консервування картоплі; 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 36.00 Забір, очищення та постачання води; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.10 Складське господарство; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

ФГ «АДЕЛАЇДА» для здійснення господарської діяльності користується на умовах оренди земельними ділянками з кадастровими номерами :02:000:0048, :02:000:0049 та :02:000:0039, :02:000:0091, :04:000:0230, та отримало дозвіл від 04.06.2024 на спеціальне водокористування № 86/ЖТ/49д-24 з терміном дії з 04.06.2024 по 04.06.2027, дозвіл на проведення земляних робіт по очищенню каналів (МК, МК-3, МК-4, К-40, К-42) між господарської мережі Теснівської осушувальної системи в селах Тупальці, Теснівка, Несолонь на території Бронниківської сільської ради Звягельського району.

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) відповідно до Положення, затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 року №275 є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з п.2 Положення Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Положенням визначені основні завдання Держекоінспекції, права, повноваження, у тому числі визначені сфери щодо здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до п.7 Положення Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Наказом Держекоінспекції від 20.02.2023 року №32 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, яка є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Житомирської та Рівненської областей. Основним завданням інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції в межах Житомирської та Рівненської областей.

Відповідно до ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема: - організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема: - про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля, про стратегічну екологічну оцінку, про моніторинг, звітність та верифікацію викидів парникових газів; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; - надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції.

Судом встановлено, що 10.06.2024 №485/2024 ГО «УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА» направила звернення до ДЕІ України, і якому просило здійснити заходи позапланового державного контролю щодо ФГ «АДЕЛАЇДА» по факту розорення Фермерським господарством прибережно захисних смуг та заходи позапланового державного контролю щодо ОВК «ЛЕСИНІ ДЖЕРЕЛА» щодо порушення законодавства про ОВД та вимог ст.ст.80 та 82 ВК України.

У самому тексті листа ГО наведені положення ст.ст.80,82,89 ВК України, Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» та вказано, що станом на 10.06.2024 року в реєстрі ОВД відсутня інформація щодо проходження відповідної процедури ФГ «АДЕЛАЇДА».

Також у листі вказано, що громадською організацією виявлено проведення осушувальних меліоративних робіт на заболочених ділянках та урочищах у верхів`ї малої річки Теснівка в районі села Теснівка; будівництво гідротехнічної споруди у вигляді земляної греблі в руслі вищезгаданої річки в точці з координатами 50.586204, 27.905714; розорення в межах заплави та прибережно-захисної смуги малої річки Теснівка ("Без назви") на ділянках з кадастровими номерами :02:000:0091, :04:000:0230, :02:000:0048, :02:000:0039, :02:000:0049, які орендує ФГ «АДЕЛАЇДА».

Крім того, у листі зазначено, що згідно інформації ЗМІ ОВК "Лесині Джерела" проведені роботи з реконструкції Теснівської осушувальної системи. І аналіз показує, що ці роботи були з внесенням змін в початкові параметри відповідних систем, зокрема шляхом будівництво нових земляних гребель.

ДЕІ України направило на адресу ДЕІ Поліського округу доручення «Про розгляд звернення ГО «УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА» щодо: - розгляду в межах компетенції вказаного звернення ГО стосовно проведення робіт на землях водного фонду р. Теснівка ФГ «Аделаїда» та ОВК «Лесині Джерела» за межами с. Теснівка на території Брониківської сільської ради Звягельського району Житомирської області; - здійснення обстеження території на якій проводяться вищезазначені роботи спільно з посадовими особами Брониківської сільської ради, Звягельської районної державної адміністрації, територіального органу Держводагентства та заявника (за згодою). При проведенні обстеження з`ясувати: чи надана у власність, користування або в оренду земельні ділянки, на якій проводяться вищезазначені роботи; ким прийнято рішення про надання у власність, користування або в оренду земельних ділянок на землях водного фонду; наявність обмежень при використанні земельних ділянок; наявність проекту на проведення робіт на землях водного фонду; наявність дозволу на проведення робіт на землях водного фонду; наявність висновку з оцінки впливу на довкілля.

Також доручено за результатами проведених заходів підготувати відповідні матеріали з дотриманням вимог Методичних рекомендацій щодо опрацювання матеріалів, які є підставою для проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та п.2 постанови КМУ від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів держаного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», затверджених наказом Державної екологічної інспекції України від 06.09.2022 №121 (у редакції наказу Державної екологічної інспекції України від 26.02.2024 № 31), та наданням належних підтверджуючих матеріалів, аргументів і доказів (матеріали фото- і відеозйомки, довідка про результати обстеження тощо) для направлення їх до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з метою отримання рішення Міндовкілля про здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) відносно ФГ «Аделаїда» та ОВК «Лесині Джерела».

На підставі вказаного доручення ДЕІ України та звернення ДЕІ Поліського округу направлено лист до Брониківської сільської ради від 20.06.2024 №2965/2/2-07 в якому зазначило, що для належного розгляду звернення та з`ясування викладених обставин необхідне проведення відповідного заходу державного нагляду (контролю) за місцем провадження господарської діяльності суб`єктом господарювання. Однак постановою КМУ від 13.03.202 року №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану.

У вказаному листі ДЕІ вказало, що вважає за необхідне створення Брониківською сільською радою комісії (робочої групи) із залученням представників організацій, компетенція яких відноситься до проблем висвітлених у зверненні та заявника, а також вважало за необхідне до складу комісії (робочої групи) включити зазначених в листі представників ДЕІ.

Таким чином, у листі ДЕІ Поліського округу оформленого на виконання доручення ДЕІ України відсутні пропозиції щодо включення в склад комісії представників Звягельської районної державної адміністрації територіального органу Держводагентства та заявника (за згодою), тобто на вказаній стадії перевірки звернення у спосіб визначений ДЕІ України відповідачем не дотримано прав позивача.

Брониківська сільська рада листом від 16.07.2024 №655 повідомила, що розпорядженням в.о. сільського голови створено спільну комісію з включенням представників ДЕІ щодо питання водокористування в с. Теснівка та за межами с. Теснівка Звягельського р-ну, Житомирської області.

До відзиву наданий акт обстеження водокористування від 25.07.2024, відповідно до якого спільною комісією здійснено виїзд, здійснено обстеження меліоративного каналу за зазначеними у зверненні локаціями 50.586204, 27.905714 та 50.585472, 27.916194 та встановлено, що гідротехнічні споруди у вигляді земляних гребель були усунуті. Поверхнево встановлено, що проведено роботи з реконструкції меліоративного каналу, а саме його розчищення, техніки на вищесказаних локаціях на момент обстеження не виявлено. На ділянках з кадастровими номерами :02:000:0048, :02:000:0049 та :02:000:0039 (вказані у зверненні) проведені сільськогосподарські роботи на відстані від 4 метрів від меліоративного каналу. На ділянках з кадастровими номерами :02:000:0091, :04:000:0230 (вказані у зверненні) проведені сільськогосподарські роботи на відстані від 3,5 метрів від меліоративного каналу.

У відзиві відповідач зазначив, що ним отримана на запит інформація Басейнового управління водних ресурсів річки Прип`ять (лист від 02.08.2024 №02-892), що водний об`єкт за координатами 50.586204, 27.905714 та 50.585472, 27.916194 розташований магістральний канал МК-4 Теснівської осушувальної системи з однометровими смугами відведення. Поряд із земельними ділянками з кадастровими номерами :02:000:0048, :02:000:0049, :02:000:0039, :02:000:0091 розташований магістральний канал МК Теснівської осушувальної системи з однометровими смугами відведення. Також на направлений на адресу Сектору в Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України запит від 30.07.2024 №3791/2/1 щодо наявності у ФГ «АДЕЛАЇДА» дозволу на спеціальне водокористування отримана відповідь (лист від 08.08.2024 №415/ЖТ/21-24), що у ФГ наявний дозвіл на спеціальне водокористування від 29.06.2021 №121/ЖТ/49д-21.

До відзиву відповідачем наданий з вказаною інформацією лист Сектору в Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України на запит ДЕІ від 02.02.2024 року за №398/2/2-05, тобто вказана інформація запитана 02.02.2024 року до отримання листа ГО від 10.06.2024 року, при цьому відповідач не вказує підстави запиту на отримання такої інформації.

Судом встановлено, що на адресу ДЕІ України направлено інформаційну довідку та анкету за встановленою формою відповідно до наказу Державної екологічної інспекції України від 21.09.2022 №129, для направлення матеріалів до Міндовкілля з метою прийняття рішення про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ФГ «АДЕЛАЇДА».

Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 11.10.2024 №1267 «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Державну екологічну інспекцію України зобов`язано забезпечити в установленому порядку проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання ФГ «АДЕЛАЇДА» вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, про використання та охорону земель, про оцінку впливу на довкілля.

ДЕІ України видано Погодження на проведення позапланової перевірки від 18.10.2024 та доручення №1893 на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктом господарювання ФГ «АДЕЛАЇДА» вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, про використання та охорону земель, про оцінку впливу на довкілля.

ДЕІ видало відповідний наказ №803-ОД від 04.11.2024 року «Про здійснення заходу державного нагляду (контролю)» у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ФГ «АДЕЛАЇДА».

Перевірка проведена в період з 05.11.2024 року по 18.11.2024 року.

В Акті перевірки наведені дозволи на спеціальне водокористування, які отримувало ФГ «АДЕЛАЇДА» для здійснення господарської діяльності, зокрема для поливу овочевих культур (картоплі) та вказано, що розрахунок використання води, а саме для поливу, здійснювався на підставі Методичної вказівки по особливостям вирощування зрошувальної картоплі.

У подальшому в Акті перевірки наведені норми Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» та зазначено, що планована діяльність з меліорації земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрошуванням і меліорацією) на територіях площею 20 гектарів і більше підлягає оцінці впливу на довкілля, процедура якої не проведена ФГ «АДЕЛАЇДА».

Також в акті перевірки вказано, що при натурному обстеженні території за географічними координатами 50.586204, 27.905714 та 50.585472, 27.916194 проводилися земляні роботи з будівництва гідротехнічних споруд у вигляді земляних гребель, які були усунуті. При цьому встановлено, що ФГ «АДЕЛАЇДА» проведено роботи з реконструкції меліоративного каналу, а саме його розчищення. Згідно ст.86 ВК України визначено проведення робіт на землях водного фонду, а згідно ч.2 «Порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду» затвердженого Постановою КМУ №557 від 12.07.2005 року визначено дії, які не поширюються на випадки проведення робіт. Фермерським господарством «АДЕЛАЇДА» проведено роботи за відсутністю необхідного дозволу.

Один примірник Акту перевірки вручений директору ФГ «АДЕЛАЇДА», якій підписав його з зауваженнями від 18.11.2024 року.

Також судом встановлено, що в цій же день директору вручений Припис №21 від 18.11.2024 року про усунення виявлених порушень законодавства підписаний осадовими особами державними інспекторами О.П.Оніщук, А.М. Мельник, С.О. Дейсан.

У той же час позивач засобами поштового зв`язку отримав припис №21/2.1 від 20.11.2024 року про усунення виявлених порушень законодавства підписаний тими ж посадовими особами.

На адвокатський запит представника позивача від 26.11.2024 року щодо чинності та скасування припису ДЕІ, відповідач повідомив, що разом с актом перевірки директору ФГ «АДЕЛАЇДА» 18.11.2024 року представлено проект припису, після ознайомлення з яким, останній відмовився від його отримання. Зважаючи на зазначене, припис, якій зареєстрований в Інспекції від 20.11.2024 року скеровано на адресу господарства у відповідності до вимог абз.13 ч.9 ст.7 Закону України №877-V.

Судом встановлено, що вказана відповідь на адвокатській запит не містить відповіді щодо чинності припису від 18.11.2024 року або від 20.11.2024 року.

Абзацом 13 ч.9 ст.7 Закону України №877-V встановлено, що у разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи від отримання розпорядчого документа щодо усунення порушень вимог законодавства він направляється рекомендованим листом або у випадках, передбачених законом, - за допомогою електронного кабінету або іншої інформаційної системи, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевірявся, а на копії розпорядчого документа, який залишається в органі державного нагляду (контролю), проставляються відповідний вихідний номер і дата направлення.

Таким чином, вказаною нормою лише встановлений порядок вручення припису у разі відмови отримання його за результатами перевірки, при цьому оригіналу припису, а не його проекту, як зазначено відповідачем у відповіді на адвокатський запит. Також не може змінюватися дата та номер розпорядчого документу.

Жодна норма Закону України №877-V не передбачає вручення суб`єкту господарювання проекту припису.

Таким чином, існує два припису за результатами перевірки за №21 від 18.11.2024 року та №21/2.1 від 20.11.2024 року.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що незважаючи практично на тотожність змісту приписів, вказані обставини поставили його у стан правової невизначеності.

Згідно з абз.14 ч.9 ст.7 Закону України №877-V розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Позивач, вважаючи припис №21/2.1 від 20.11.2024 року неправомірним та таким, що підлягає скасуванню оскаржив його до суду.

Закон України №877-V визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Одним з принципів державного нагляду (контролю) є здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

Підстави для здійснення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) визначені ст.6 Закону.

В наказі відповідача від 04.11.2024 року у якості підстави для здійснення заходу державного нагляду (контролю), крім іншого, вказане звернення голови правління ГО «УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА» О.Ваислюка від 10.06.2024 року.

Позивач стверджує, що таки підстави були відсутні для здійснення позапланового заходу, оскільки не відповідає абз.5 ч.1 ст.6 Закону.

Згідно з абз. 5 ч.1 ст.6 Закону №877-V у якості підстави для здійснення позапланового заходу вказано звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу:

Таким чином, для наявності вказаної підстави необхідно одночасно дві обов`язкові умови: - звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення; - таке порушення спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, та третя умова за наявності - додавання документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення.

Судом встановлено, що відсутні всі умови для призначення позапланового заходу за вказаною підставою.

Підставою для проведення перевірки було не звернення фізичної особи (фізичних осіб), а звернення громадської організації, що не є тотожним.

При цьому суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду у постанові від 31.10.2019 року по справі № 813/1960/18 не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки не є релевантними. Правові висновки Верховного Суду стосуються спірних правовідносин щодо застосування Закону України «Про звернення громадян», та Верховний Суд визначив, що звернення громадських організацій повинні розглядатися у порядку Закону України «Про звернення громадян».

Суд вважає, що вказаний висновок Верховного Суду щодо необхідності розгляду звернення громадських організацій у порядку Закону України «Про звернення громадян» чітко співвідноситься зі ст.21 Закону України «Про громадські об`єднання», п.2 ч.1 якої встановлено право звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами, тобто саме з тим, що регламентовано Закону України «Про звернення громадян».

Проте спірні правовідносини по даній справі стосуються наявності права у Громадської організації звертатися до уповноваженого органу про здійснення позапланового заходу у порядку Закону №877-V.

Таке право відсутнє у ГО як і відповідності до норм Закону «Про громадські об`єднання», так і спеціального Закону №877-V.

Суд вважає, що у даному випадку норма Закону №877-V не може піддаватися розширеному тлумаченню.

При цьому суд враховує, частиною 7 ст.4 Закону №877-V встановлено, що у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання.

У той же час Законом №877-V передбачені права громадських об`єднань у вказаній сфері (здійснення заходів державного нагляду (контролю)), а саме відповідно до ст.20 Закону громадські об`єднання в особі їх уповноважених представників мають право здійснювати захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання під час здійснення щодо них заходів державного нагляду (контролю).

Органи державного нагляду (контролю) зобов`язані розглядати звернення громадських об`єднань, їх уповноважених представників в інтересах суб`єктів господарювання в порядку, встановленому для розгляду звернень суб`єктів господарювання.

За ініціативою громадських об`єднань органи державного нагляду (контролю) проводять консультації з громадськістю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 24.05.2017 року №398 затверджений Порядок проведення органами державного нагляду (контролю) консультацій з громадськістю за ініціативою громадських об`єднань, якій визначає основні вимоги щодо організації і проведення органами державного нагляду (контролю) консультацій з громадськістю за ініціативою громадських об`єднань з питань здійснення державного нагляду (контролю) .

Таким чином, Закон №877-V передбачає участь ГО у проведення органами державного нагляду (контролю), проте це не стосується підстав для проведення позапланового заходу.

Таким чином, звернення ГО «УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА» О.Василюка від 10.06.2024 року могло бути розгляну суб`єктами владних повноважень лише у порядку Закону України «Про звернення громадян».

Крім того, зміст звернення ГО «УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА» від 10.06.2024 року не містить другою обов`язкової умови для наявності підстави встановленої абз. 5 ч.1 ст.6 Закону №877-V, а саме що зазначене порушення закону, зазначене у зверненні спричинило шкоду правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю фізичних осіб, які звернулись із заявою, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави . У листі відсутні будь-які посилання на наявність спричинення шкоди правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю фізичним особам, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави.

Про відсутність таких наслідків свідчить те, що звернення вказаної ГО почало перевірятися саме, як звернення, з посиланням листа органу місцевого самоврядування щодо утворення комісії та здійснення обстеження.

Крім того, дослідженням всіх отриманих ДЕІ документів, встановлено, що не було отримано будь-яких доказів спричинення позивачем шкоди правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю фізичним особам, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, проте ДЕІ направлено інформацію за результатами розгляду звернення ГО в центральний орган влади про необхідність проведення позапланового заходу.

Отже суд дійшов висновку про відсутність встановленої Законом №877-V підстави для проведення позапланового заходу.

За висновками акту перевірки відповідача ФГ «АДЕЛАЇДА» підпадає під перелік суб`єктів господарювання, які повинні отримувати висновок оцінки впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» .

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами 2 і 3 цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає, зокрема, згідно з абз.1 п.2 ч.3 Закону сільськогосподарське та лісогосподарське освоєння, рекультивація та меліорація земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрошуванням і меліорацією) на територіях площею 20 гектарів і більше або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду чи в їх охоронних зонах на площі 5 гектарів і більше, будівництво меліоративних систем та окремих об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем.

Суд вважає, що відповідач не спростував у відзиві належними доказами доводи позивача, що не займається сільськогосподарським освоєнням, рекультивацією та меліорацією земель (управлінням водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрошуванням і меліорацією), а займається сільськогосподарською діяльністю та здійснює полив картоплі та овочів, на що має відповідний дозвіл для спеціального водокористування.

Закон України «Про меліорацію земель» визначає засади правового регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі проведення меліорації земель, використання меліорованих земель і меліоративних систем, та повноваження органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування у сфері меліорації земель і спрямований на забезпечення екологічної безпеки меліоративних систем та захисту суспільних інтересів.

Згідно зі ст.1 Закону меліоративна система - технологічно цілісна інженерна інфраструктура, що включає в себе такі окремі об`єкти, як меліоративна мережа каналів, трубопроводів (зрошувальних, осушувальних, осушувально-зволожувальних, колекторно-дренажних) з гідротехнічними спорудами і насосними станціями, захисні дамби, спостережна мережа, дороги і споруди на них, взаємодію яких забезпечує управління водним, тепловим, повітряним і поживним режимом грунтів на меліорованих землях; меліорація земель - комплекс гідротехнічних, культуртехнічних, хімічних, агротехнічних, агролісотехнічних, інших меліоративних заходів, що здійснюються з метою регулювання водного, теплового, повітряного і поживного режиму грунтів, збереження і підвищення їх родючості та формування екологічно збалансованої раціональної структури угідь.

Статтею 9 Закону встановлено, що право власності на інженерну інфраструктуру меліоративних систем та її окремі об`єкти (меліоративну мережу з гідротехнічними спорудами: каналами на зрошувальних і осушувальних системах, меліоративними трубопроводами, насосними станціями, захисними дамбами, спостережною мережею, дорогами і спорудами на них) може належати державі, територіальним громадам сіл, селищ і міст, юридичним особам та громадянам з урахуванням обмежень, передбачених законами України.

Згідно ж з наданими дозволами на спеціальне водовикористання ФГ «АДЕЛАЇДА» використовує у своє господарської діяльності артезіанські свердловини, поверхневі водозабори каналів , поверхневі водозабори річок, ставов.

Крім того, відповідач не спростував доводів позивача, що ФГ перевірялось раніше відповідачем, до набрання чинності 18.06.2017 року Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» та відповідачем не встановлювалось вказане порушення, яке раніше було регламентоване Законом України «Про екологічну експертизу», якій втратив чинність з прийняття Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Тобто відповідач не вимагав наявності у ФГ екологічної експертизи, метою якої відповідно до ст.4 Законом України «Про екологічну експертизу» було також запобігання негативного впливу антропогенної діяльності на стан навколишнього середовища та здоров`я людей, а також оцінка ступені екологічної безпеки господарської діяльності та екологічної ситуації на окремих територіях і об`єктах. Одним із завдань екологічної експертизи згідно зі ст.5 Закону було оцінка впливу діяльності об`єктів екологічної експертизи на стан навколишнього природного середовища, і якість природних ресурсів.

Позиція позивача ґрунтується на тому, що за п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля. Тобто якщо він як суб`єкт господарювання повинен мати висновок оцінки впливу на довкілля, відповідач при попередніх перевірках повинен був вимагати від нього екологічну експертизу. Проте при перевірках цього не вимагалось, оскільки він був та є на даний час лише водокористувачем, на що потрібен дозвіл на спеціальне водокористування, якій ним отримується. Вказані доводи позивача суд вважає обґрунтованими.

Щодо п.2 Припису та вказаного в акті перевірки порушення суд вважає, що жодного належного та допустимого доказу в акті перевірки не вказано. Зокрема, не містить відомостей з відповідними доказами ким та коли проводились земляні роботи з будівництва гідротехнічних споруд у вигляді земляних гребель території за географічними координатами 50.586204, 27.905714 та 50.58472, 27.916194. При цьому зазначивши, що вказані роботи проводились ФГ відповідач посилається на те, що таки роботи проводились на землях водного фонду, а тому необхідно було мати відповідний дозвіл.

На адвокатський запит від 29.11.2024 року Басейнове управління водних ресурсів річки Прип`ять Держаного агентства водних ресурсів України листом від 03.12.2024 року повідомило, що за вказаними географічними координатами 50.586204, 27.905714 та 50.58472, 27.916194 знаходяться канали Теснівської меліоративної системи. Відповідно до ст.1 ВК України водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал (крім каналу на зрошувальних і осушувальних системах), а також водоносний горизонт). Згідно зі ст.4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них. Отже зазначені у запиті канали відносяться до осушувальної системи, тому не є землями водного фонду. Також відповідно до ст.3 ВК до водного фонду належать, зокрема, штучні водойми (водосховища, ставки) і канали, крім каналів на зрошувальних і осушувальних системах.

Суд вважає, що на користь позиції позивача також свідчать положення ВК України щодо водокористувачів, яким є позивач.

Згідно зі ст.1 ВК України водокористування - використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); водокористувач - фізична або юридична особа, яка здійснює водокористування; забір води - вилучення води з водного об`єкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них.

Водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи (ст.41). Водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне. (ст.46)

Відповідно до ст.48,49 ВК України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб. Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування, якій видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Позивач є водокористувачем, якій здійснює спеціальне водокористування, для чого отримує відповідні дозволи у уповноважених суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає, що порушення суб`єктом господарювання природоохоронного законодавства у сфері водних ресурсів повинно бути доведено належними та допустимими доказами, які відповідачем не надані.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами правомірність прийнятого рішення оскаржуваного Припису №21/2.1 від 20.11.2024 року.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов висновку про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Згідно з п.1 ч. 3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У той же час відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на який такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи представником позивача надані: копія договору про надання правничої допомоги №25 від 25.06.2024 року, додаткова угода №1 від 22.11.2024 року до договору про надання правничої допомоги №25 від 25.06.2024 року, детальний опис послуг, в якому вказано, що розмір гонорару становить 15 тис грн у фіксованому розмірі та включає дослідження наданих клієнтом матеріалів, зібрання доказів, складання позову, направлення його до суду; складання інших заяв по суті і направлення їх до суду (за необхідності), участь у судових засіданнях (при необхідності), консультування клієнта про хід розгляду справи. Час надання послуг не визначається.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послу.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

На підставі вищезазначеного, враховуючи складність справи, час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг, та їх обсяг, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, суд вважає, що визначений адвокатом розмір 15 тис грн співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу по даній справі, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,12,13,139,241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фермерського господарства «АДЕЛАЇДА» відокремлена садиба (вул. 40 років Перемоги, 33А, с. Музиківка, Херсонська область, 75023,) до Державної екологічної інспекції Поліського округу Державної екологічної інспекції України (вул. Л. Качинського, 12а, м. Житомир, 10014, ) про визнання протиправним та скасування припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Припис №21/2.1 від 20.11.2024 року.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Поліського округу Державної екологічної інспекції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «АДЕЛАЇДА» витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн, витрати на правничу допомогу 15 тис грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва