Справа № 946/1747/25
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/1747/25
Провадження № 2-а/946/92/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

за участю: секретаря судового засідання Тюміної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В:

13.03.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1/9601 від 17.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що 13.09.2024 року о 22.00 хв. його було зупинено та доставлено співробітниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такого, що порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як такого, що не прибув по повістці 10.04.2024 року (09.04.2024року була отримана під особистий підпис) до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 13.09.2024 року ТВО начальником відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 відносно нього було складено протокол №394 про адміністративне правопорушення, а якому зазначена суть адміністративного правопорушення: 12 вересня 2024 року о 22 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за зверненням №4/ 4558 від 20.05.2024 року працівниками поліції було доставлено громадянина ОСОБА_1 як такого, що не прибув по повістці 10.04.2024 (09.04.2024 була отримана під особистий підпис) під час дії особливого періоду, військового стану та мобілізації чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме пп.2, п.1 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 року, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. Вважає, що вищезазначений протокол складено з грубими порушенням чинного законодавства, тому він не може бути належним доказом скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а саме неявка по повістці - це одноразове порушення. Якщо громадянин не з`явився у визначений день і час, правопорушення вважається вчиненим саме в цей момент, має закінчений склад, є разовим правопорушенням, після цього починає рахуватись три місяці для притягнення до адміністративної відповідальності (ст. 38 КУпАП). Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 сплив 10.07.2024 року. В протоколі №394 від 13.09.2024 року зазначена дата розгляду адміністративної справи - 17.09.2024 року. Позивач 17.09.2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в його присутності розгляду справи не було, посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомила, що постанова про адміністративне правопорушення буде надіслана йому засобами поштового зв`язку. Наприкінці січня 2025року йому стало відомо про арешт його рахунків Ізмаїльським ВДВС. 30.01.2025 року він звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання належним чином засвідчених копій документів, на підставі яких відносно нього було відкрито виконавче провадження. 05.03.2025 року засобами почтового зв`язку він отримав з Ізмаїльського ВДВС постанову №1/9601 від 17.09.2024 року про адміністративне правопорушення, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Оскільки оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена 17 вересня 2024 року, тобто поза межами строку накладення адміністративного стягнення, встановленого частиною першою статті 38 КУпАП, вважає, що вона підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю. Вважає, що постанова №1/9601 від 17.09.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП винесена без достатніх для того підстав, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Ухвалою судді від 14.03.2025 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 25.03.2025 витребувано докази по справі.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте його представник надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позивні вимоги не надав.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.09.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол №394 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 12 вересня 2024 року о 22 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за зверненням № 4/4558 від 20.05.2024 року працівниками поліції було доставлено громадянина ОСОБА_1 як такого, що не прибув по повістці 10.04.2024 (09.04.2024 була отримана під особистий підпис) під час дії особливого періоду, військового стану та мобілізації, чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме п.п. 2, п. 1 ПКМУ № 1487 від 30.12 2022 року, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП

17.09.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за №1/9601 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якоюна ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

В оскаржуваній постанові №1/9601 від 17.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 зазначено, що 13 вересня 2024 року о 22 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за зверненням №4/4558 від 20.05.2024 року працівниками поліції було доставлено громадянина ОСОБА_5 , як такого, що не прибув по повістці 10.04.2024 (09.04.2024 була отримана під особистий підпис) під час дії особливого періоду, військового стану та мобілізації, чим порушив Правила військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, а саме пп. 2, п. 1 ПКМУ № 1487 від 30.12 2022 року, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 210 КУпАП передбачено, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24,02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Працівники ТЦК та СП є державними службовцями і на них поширюється дія Закону «Про державну службу». Стаття 8, ч. 1 Закону України «Про державну службу» визначає основні обов`язки державного службовця, зокрема: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022. (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Службі зовнішньої розвідки України; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до п.п. 2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року (зі змінами) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 16.05.2024 року №560.

Відповідно до п. 21 постанови №560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як свідчать обставини справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, в яких зазначено, що притягуваний не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.04.2024 під час дії особливого періоду, військового стану та мобілізації, чим порушив Правила військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, а саме пп. 2, п. 1 ПКМУ № 1487 від 30.12 2022 року, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Про факт неявки позивача по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 стало відомо 10.04.2024, саме у день, на який він викликався.

До того ж, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, працівниками поліції ОСОБА_1 було доставлено за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 4/4558 від 20.05.2024 року. Отже, навіть з моменту оголошення ОСОБА_1 у розшук та направлення відповідного звернення до органу поліції (20.05.2024) до дати складання постанови 17.09.2024р. пройшло більше ніж три місяці. А отже справа підлягала закриттю відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення вимог ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.2, п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року Додаток 2 відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Висновки Верховного Суду є обов`язковими для застосування, а причини відступу від вказаних вище висновків судом не встановлені.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи, що на час прийняття постанови №1/9601 від 17.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строки накладення адміністративного стягнення вже сплинули, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 252, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі задовольнити.

Скасувати постанову №1/9601 від 17.09.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, складену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_6 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП - визнати протиправною та скасувати.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.С.Адамов