Справа № 380/20540/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/20540/24 пров. № А/857/9453/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С. П. Вовка А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі № 380/20540/24 за адміністративним позовом Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради Львівської області до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

місце ухвалення судового рішення м.Львів
Розгляд справи здійснено за правиламизагального позовного провадження
суддя у І інстанціїПотабенко В.А.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Комунальне підприємство Дрогобичводоканал (далі КП Дрогобичводоканал, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач), у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0413 від 04.04.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 199577,60 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0413 від 14.06.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 199959,70 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0413 від 15.08.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 248813,54 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі № 380/20540/24 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0413 від 04.04.2024, № 0413 від 14.06.2024, № 0413 від 15.08.2024.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (адреса: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Комунального підприємства Дрогобичводоканал (адреса: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Федьковича, 11, ) 7783 (сім тисяч сімсот вісімдесят три) гривні рівно сплаченого при подачі позову до суду судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що проведеною камеральною перевіркою щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість КП Дрогобичводоканал встановлено несвоєчасну сплату підприємством узгодженої суми податкового зобов`язання, чим порушено п. 57.1 ст. 57 Кодексу, у якому зазначено що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом згідно додатку до податкового повідомлення-рішення:

- від 04.04.2024 №0413 загальна сума штрафних санкцій становить 199577,60 грн, що дорівнює 10% суми податкового боргу (сума грошового зобов`язання без урахування штрафних (фінансових) санкцій та пені).

-від 16.06.2024 №0413 загальна сума штрафних санкцій становить 199959,70 грн, що дорівнює 10% суми податкового боргу (сума грошового зобов`язання без урахування штрафних (фінансових) санкцій та пені).

-від 15.08.2024 №0413 загальна сума штрафних санкцій становить 248813,50 грн, що дорівнює 10% суми податкового боргу (сума грошового зобов`язання без урахування штрафних (фінансових) санкцій та пені).

При цьому, підприємство було обізнано з вимогами Податкового кодексу України в частині своєчасності та повноти сплати податку на додану вартість у визначені законодавством терміни, а також з порядком перерахування узгодженого грошового зобов`язання до бюджету. Водночас, інформація в Журналі реєстрації Рішень/Попередніх рішень щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку ІКС Податковий блок щодо подання КП Дрогобичводоканал заяви щодо неможливості виконання податкових зобов`язань, відсутня. Вважає, що відсутність у платника податків коштів не звільняє його від обов`язку сплачувати узгоджені грошові зобов`язання, а також нести встановлену податковим законодавством відповідальність за їх несвоєчасну сплату з огляду на принцип невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства, що передбачений підпунктом 4.1.3 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, уповноважений представник КП "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради - адвокат Бердар Сергій Васильович не може взяти участь у даному судовому засіданні, у зв`язку з проведенням 14.04.2025 операції - лазерної корекції зору. При цьому до вказаного клопотання позивачем не долучено жодних належних доказів, що підтверджують викладені ним обставини. Також колегією суддів ураховано, що позивач не був позбавлений можливості заміни свого представника на іншу особу, враховуючи завчасне повідомлення про розгляд справи на 15.04.2025. Відтак, у задоволенні клопотання про відкладення справи слід відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача Твердовська У.М. надала пояснення та підтримала доводи апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що:

- законодавством України передбачено умови й порядок погашення податкового боргу з податку на додану вартість надавача послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за рахунок субвенцій з державного бюджету;

-прострочення сплати КП Дрогобичводоканал узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість відбулось за незалежних від нього причин, а саме внаслідок невідповідності фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення затвердженим тарифам на такі послуги та не перерахування субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах;

-неперерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків призвело до позбавлення КП Дрогобичводоканал можливості своєчасно розрахуватися з бюджетом в установленому Урядом порядку, що спричинило збільшення відповідних податкових боргових зобов`язань останнього та відповідно прострочення сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з ПДВ, що вказує на відсутність вини позивача у недотриманні строку розрахунку за узгодженими податковими зобов`язаннями.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що КП Дрогобичводоканал зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із присвоєнням коду .

КП Дрогобичводоканал є комунальним підприємством, засновником якого є Дрогобицька міська рада, а власником територіальна громада м. Дрогобича. Основним видом економічної діяльності підприємства є очищення та постачання води.

04.04.2024 ГУ ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість (далі ПДВ) КП Дрогобичводоканал.

За результатами перевірки складено акт №14580/13-01-04-13-04/03348910 від 04.04.2024, відповідно до якого встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ за травень - червень 2022 року з затримкою більше 30 календарних днів.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № 0413 від 04.04.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 199577,60 грн.

Крім того, 14.06.2024 ГУ ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість КП Дрогобичводоканал.

За результатами перевірки складено акт № 24667/13-01-04-13-04/03348910 від 14.06.2024, відповідно до якого встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ за січень квітень 2023 року з затримкою більше 30 календарних днів.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № 0413 від 14.06.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 199959,70 грн.

Крім того, 14.08.2024 ГУ ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість КП Дрогобичводоканал.

За результатами перевірки складено акт № 34441/13-01-04-13-04/03348910 від 14.08.2024, відповідно до якого встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ за квітень - -червень 2023 року з затримкою більше 30 календарних днів.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № 0413 від 15.08.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 248813,54 грн.

Позивач вважає наведені вище податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки при їх прийнятті відповідачем не враховано відсутність вини КП Дрогобичводоканал у вчиненні податкових правопорушень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, фактично не заперечує факту несвоєчасної сплати ним узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ, а також правильності визначення відповідачем розміру штрафних санкцій.

Підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивач вважає те, що відповідачем не враховано причин несвоєчасної сплати таких платежів. Несвоєчасне виконання позивачем свого податкового обов`язку по сплаті податку до бюджету пов`язане з невиплатою позивачу субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості в різниці в тарифах. Цю обставину позивач вважає поважною причиною несвоєчасної сплати податкових зобов`язань, що виключає можливість накладення на нього фінансових санкцій. Тому звернувся з цим позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно з п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

За змістом п 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

З матеріалів справи убачається, що ГУ ДПС у Львівській області проведено камеральні перевірки КП Дрогобичводоканал та встановлено несвоєчасну сплату позивачем до бюджету узгоджених сум податкових зобов`язань по податку на додану вартість за 2022-2023 роки.

Відповідно до п. 16.1.4 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Також п. 203.2 ст. 203 ПК України встановлено, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 110.1 ст. 110 ПК України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Згідно з п. 111.1 ст. 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова, адміністративна, кримінальна.

Відповідно до абзацу першого п. 57.1 ст. 57 ПК платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків встановлена ст. 124 ПК України.

За приписами п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.п. п.п. 14.1.152, 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені ПК строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Несплачене у встановлений ПК строк узгоджене грошове зобов`язання визнається сумою податкового боргу платника податків.

За несплату або несвоєчасну сплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання, такий притягується до відповідальності у вигляді штрафу на умовах визначених податковим законодавством.

Передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законодавством строки.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тобто, вказаною нормою ПК України визначено обов`язок податкового органу щодо зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжній інструкції (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

З матеріалів справи убачається, що граничні терміни сплати грошових зобов`язань за самостійно поданими позивачем податковими деклараціями та уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленнями самостійно виявлених помилок встановлені у період червня 2022 року липня 2023 року, тоді як фактичну сплату таких платежів проведено позивачем у період лютого липня 2024 року. Кількість днів затримки сплати позивачем узгоджених грошових зобов`язань в кожному випадку становить понад 300 днів, а в окремих випадках - понад 650 днів.

Таким чином, розмір штрафу визначений відповідачем у розмірі 10% від суми несвоєчасно проведених платежів.

Позивач не заперечує факту несвоєчасної сплати ним узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ, а також правильності визначення відповідачем розміру штрафних санкцій, однак зазначає, що відповідачем не враховано причин несвоєчасної сплати таких платежів - невиплату позивачу субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості в різниці в тарифах. Цю обставину позивач вважає поважною причиною несвоєчасної сплати податкових зобов`язань, що виключає наявність вини та можливість накладення на нього фінансових санкцій .

Вирішуючи спірні правовідносини з приводу підстав для застосування штрафної санкції за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання, колегією суддів ураховано, що відповідно до ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у ст. 16 ПК України.

Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм.

Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу. В противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

В противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру.

Відповідно до п. 27 ст. 14 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік у 2021 році кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами частини третьої статті 15, частини третьої статті 29 і частини третьої статті 30 Бюджетного кодексу України, спрямовуються на реалізацію програм та здійснення заходів, визначених частиною четвертою статті 30 Бюджетного кодексу України, а кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами статей 11-13 цього Закону, спрямовуються відповідно, зокрема, на субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" (за рахунок джерел, визначених пунктами 13 і 14 статті 11 цього Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України №1340 від 15.12.2021 Деякі питання здійснення заходів, передбачених пунктом 27 статті 14 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік (далі - Постанова №1340) затверджено порядок та умови надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення (далі - субвенція).

Відповідно до п. п. 1-3 Постанови № 1340 ці порядок та умови визначають механізм надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення (далі - субвенція), а саме погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, та залишилася непогашеною станом на 1 червня 2021 р. (далі - заборгованість з різниці в тарифах).

Субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах за рахунок та в межах коштів спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені пунктами 13 і 14 статті 11 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, згідно з розподілом, наведеним у додатку 1.

Головним розпорядником субвенції є Мінрегіон.

Перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості з різниці в тарифах, що утворилася станом на 1 червня 2021 р. і не погашена на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах (далі - договір про організацію взаєморозрахунків), обсяг якої розраховано теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями, підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення, що здійснюють виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та надання відповідних комунальних послуг населенню, організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів (далі - суб`єкти господарювання) відповідно до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2021 р. № 977 (Офіційний вісник України, 2021 р., № 76, ст. 4794), та підтверджено рішенням територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах з урахуванням довідок органів Держаудитслужби (у разі здійснення заходів державного фінансового контролю щодо відповідного суб`єкта господарювання у 2021 році).

У разі коли заходи державного фінансового контролю щодо суб`єкта господарювання у 2021 році не здійснювалися, відповідні довідки для перерахування субвенції не вимагаються.

Підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків) за наявності в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості (без урахування пені, штрафних і фінансових санкцій).

Відповідно до п. 6 Постанови № 1340 суб`єкти господарювання та інші учасники розрахунків разом із договором про організацію взаєморозрахунків подають до місцевого фінансового органу:

1) копію протоколу засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах;

2) розрахунки обсягу заборгованості з різниці в тарифах, оформлені відповідно до додатків 1-3 до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2021 р. № 977;

3) акти звіряння заборгованості, складені учасниками розрахунків, із зазначенням суми заборгованості, яка обліковується на останній день місяця, що передує місяцю підписання договору про організацію взаєморозрахунків (у разі необхідності в акті зазначається сума заборгованості, не погашена на дату укладення відповідними учасниками розрахунків договору про організацію взаєморозрахунків);

4) довідку, видану територіальним органом ДПС, про розмір податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість, що сплачується підприємствами електроенергетичної галузі, підприємствами, що провадять діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, станом на 1 грудня 2021 р., що залишився несплаченим/непогашеним станом на дату формування цієї довідки (у разі проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах за рахунок надходжень, визначених пунктом 14 статті 11 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік) (далі - довідка про розмір податкового боргу).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що законодавством України передбачено умови й порядок погашення податкового боргу з податку на додану вартість надавача послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Судом апеляційної інстанції також ураховано, що вимог передбачених Постановою №1340, для проведення розрахунків за субвенцією відповідачем видано позивачу довідку №36922/6/13-01-13-01-12 від 21.12.2021 про розмір податкового боргу, в якій зазначено податковий борг станом на 01.12.2021 з врахуванням штрафних санкцій та пені складає 27381251,65 грн.

Згідно з Протоколом засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах № 9ВКГ/10 від 19.10.2021, загальний обсяг заборгованості з різниці у тарифах, який виник станом на 01.06.2021 у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування складав 11237694 грн.

На підставі зазначених вище вимог Порядку № 1340 між Департаментом фінансів Львівської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Дрогобицької міської ради та КП Дрогобичводоканал укладено договір про організацію взаєморозрахунків №13/01 від 22.12.2021.

Також між Департаментом фінансів Львівської обласної державної адміністрації, Фінансовим управління Трускавецької міської ради, Управління житловокомунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради, ТзОВ Трускавецький водоканал та КП Дрогобичводоканал укладено договір про організацію взаєморозрахунків №13/09 від 23.12.2021.

Предметом цих договорів є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Пунктами 3-5 Договору №13/01 від 22.12.2021 передбачено, що казначейство перераховує субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах Департаменту фінансів Львівської обласної державної адміністрації у сумі 11237694,00 грн. Департамент фінансів Львівської обласної державної адміністрації перераховує вказані кошти фінансовому управлінню Дрогобицької міської ради, яке надалі перераховує ці кошти КП Дрогобичводоканал.

Відповідно до п. 6 договору №13/01 від 22.12.2021 КП Дрогобичводоканал перераховує на рахунок, відкритий в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти у сумі 11237694,00 грн. для погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість (у разі проведення розрахунків за рахунок надходжень, передбачених п. 14 ст. 11 Закону України Про Державний бюджету України на 2021 рік).

Пунктами 3-7 договору №13/09 від 23.12.2021 передбачено, що казначейство перераховує субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах Департаменту фінансів Львівської обласної державної адміністрації в сумі 5161780 грн. Департамент фінансів Львівської обласної державної адміністрації перераховує ці кошти Фінансовому управлінню Трускавецької міської ради, яке далі перераховує кошти Управлінню житлово-комунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради, яке, в свою чергу перераховує їх ТзОВ Трускавецький водоканал. ТзОВ Трускавецький водоканал перераховує кошти КП Дрогобичводоканал, яке згідно з п. 8 договору №13/09 від 23.12.2021 перераховує на рахунок, відкритий в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти у сумі 5161780 грн. для погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що проведення взаєморозрахунків із погашення заборгованості можливе лише на підставі договору та шляхом послідовного виконання зобов`язань учасниками розрахунків.

Однак, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем належними доказами розрахунки згідно вказаних вище договорів не відбулись через те, що головним розпорядником та відповідальним виконавцем бюджетної програми Мінрегіоном не виділено коштів. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прострочення сплати КП Дрогобичводоканал узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість відбулось за незалежних від нього причин, а саме внаслідок невідповідності фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення затвердженим тарифам на такі послуги та не перерахування субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Відтак, неперерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків призвело до позбавлення КП Дрогобичводоканал можливості своєчасно розрахуватися з бюджетом в установленому Урядом порядку, що спричинило збільшення відповідних податкових боргових зобов`язань останнього та відповідно прострочення сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з ПДВ.

За приведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та доводами відповідача щодо відсутності вини КП Дрогобичводоканал в порушенні граничного строку сплати до бюджету суми самостійно визначеного податкового зобов`язання з ПДВ, позаяк погашення заборгованості позивача з ПДВ мало відбуватись за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах, як передбачено Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік, Постановою № 1340 , яка є спеціальною (містить спеціальну процедуру погашення заборгованості), яка підлягає застосуванню для вирішення подібних правовідносин на противагу ст. 126 ПК України.

Таким чином податковий борг, з якого нараховувались штрафні санкції, виник через невідповідність фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Аналогічна позиція відображена у постановах Верховного Суду від 31.05.2019 у справі №820/4728/17 та від 19.03.2024 у справі № 813/3737/16.

Отож колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі № 380/20540/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 15 квітня 2025 року