Справа № 420/35623/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування повідомлення про відмову у відстрочці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.11.2024 №1/11625; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення щодо надання відстрочки ОСОБА_1 , передбачену пунктом 12 частини 1 ст. 23 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Ухвалою суду від 21.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 20.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 28.02.2025 витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , викладене в протоколі від 30 жовтня 2024 року №5, про відмову у наданні відстрочки ОСОБА_1 .

31.03.2025 до суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшли витребувані судом документи.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що 11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , бажаючи реалізувати своє право на відстрочку в порядку пункту 12 частини 1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» направив поштою заяву на отримання відстрочки до ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із наявністю дружини з ІІІ групою інвалідності, яка встановлена внаслідок відсутності парного органу. Однак, як вказав представник, 04 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 була оформлено повідомлення про відмову у наданні відстрочки №1/11625 ОСОБА_1 , оскільки на думку відповідача не надано документів, які підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між ІІІ групою інвалідності у ОСОБА_2 внаслідок сліпоти на 1 око. Представник позивача, посилаючись на те, що позивачем було залучено усі належні документи на підтвердження отримання ІІІ групи інвалідності дружини, яка встановлена внаслідок сліпоти на 1 око (фізіологічна втрата основної функції парного органу), просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

31.03.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача. Так, відповідач вказав, що ОСОБА_1 не надав документи, які б підтверджувані, що III група інвалідності дружини встановлена внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті рук), стоп ніг (стопи ноги), одного з парного органів або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів згідно пункту 12 частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідно до постанови №560 Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. Поряд з цим, відповідач зазначив, що розгляд заяви ОСОБА_1 від 10.10.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією та повідомлення позивала про розгляд заяви відбувався в межах та строки передбачені діючим законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами поштового зв`язку 10.10.2024 (а.с.21) із заявою особи, яка на підставі абз.12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

До заяви від 10.10.2024 додано копії : паспортів заявника та його дружини з ІПН; свідоцтва про одруження; довідки до акту огляду МСЕК 12ААБ№240334, довідки про склад сім`ї; відповіді МСЕК на адвокатський запит; консультативного висновку спеціаліста, медичного висновку ДУ Інститут очних хвороб ім. Філатова №853; військовий квиток НОМЕР_1 ; пенсійного посвідчення(а.с.21).

Рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , викладеним в протоколі від 30 жовтня 2024 року №5, відмовлено у наданні відстрочки ОСОБА_1 , із приміткою « відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до постанови КМУ від 16.05.2024 №560» п.12 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно повідомлення Комісії №1/11625 від 04.11.2024, адресованого ОСОБА_1 , за результатами розгляду повідомлено, що протоколом від 30 жовтня 2024 р. № 5 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні заявнику відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлено, що ОСОБА_1 підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови: оскільки заявником не надано документів, які б підтверджували, що Ш група інвалідності дружини встановлена внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті рук), стоп ніг (стопи ноги), одного з парного органів або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів згідно пункту 12 частини І статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан, який триває по теперішній час.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативна-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

У відповідності до п.12 ч.1 ст.23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.

Повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо перевірки підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення, передбачено також Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154).

Так, згідно з пунктом 1 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Відповідно до абзацу 9 пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

У відповідності до п. 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним, які перебувають на військовому обліку в розвідувальних органах, СБУ, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період наказами керівників відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ утворюються відповідні комісії. Надання військовозобов`язаним відстрочок комісіями, утвореними в розвідувальних органах, СБУ, здійснюється відповідно до цього Порядку.

Питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, за підприємствами, установами і організаціями, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, комісією не розглядаються.

У відповідності до п. 60 Порядку №560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У відповідності до додатку 5 Порядку №560 « Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі звернення із заявою про звільнення від призову на військову службу під час мобілізації згідно п.12 ч.1 ст.23 Закону № 3543-XII надаються наступні документи, що підтверджують право на відстрочку:

-свідоцтво про шлюб та один із документів, що підтверджує інвалідність дружини (чоловіка): довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, визначеною МОЗ, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики та документ, що підтверджує наявність у дружини (чоловіка) захворювання та/або причину інвалідності

Під час з`ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що ОСОБА_1 надав до ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами поштового зв`язку, разом із заявою від 10.10.2024, зокрема: довідку до акта огляду медико соціальної експертної комісії від 16.04.2019 Серії 12ААБ №240334, із зазначенням групи інвалідності та причини її встановлення, видана ОСОБА_2 (а.с.25), та лист КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» від 11.07.2024 №383(зворотній лист а.с.24)

У відповідності до п. 60 Порядку №560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

При цьому, ані у рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , викладеного в протоколі від 30 жовтня 2024 року №5, ані у повідомленні Комісії №1/11625 від 04.11.2024, відповідачем не зазначено підстави відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від призову на військову службу, з урахуванням наданих заявником документів.

Поряд з цим, в протоколі вказано лише про те, що Комісія відмовила у наданні відстрочки від призову на військову службу, а в повідомленні Комісії №1/11625 від 04.11.2024, адресованого ОСОБА_1 лише про ненадання документів, які б підтверджували право на отримання відстрочки, із цитуванням норми пункту 12 частини І статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вирішуючи вказаний спір, суд зазначає, що індивідуальний акт державного органу - це юридична форма рішення суб`єкта владних повноважень, виданого (прийнятого) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк і цей акт породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

При цьому, суд зауважує, що саме лише зазначення про ненадання документів, які б підтверджували право на отримання відстрочки без вивчення отриманих підтвердних документів, оцінювання законності підстав для надання відстрочки, направлення запитів до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує/спростовує право заявника на відстрочку, в тому числі оцінювання зазначених позивачем обставин, з урахування наданих ним документів, не відповідає п. 60 Порядку №560.

Вказане вище свідчить про те, що відповідач заяву позивача належним чином не розглянув та не здійснив перевірку наявності (відсутності) підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.12 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII за доданими документами, що свідчить про протиправність рішення щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу.

При цьому, як було встановлено судом, права позивача було порушено саме рішенням Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , викладеним в протоколі від 30 жовтня 2024 року №5 та відповідно вказане рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналіз норм ст. 245 КАС України, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача. Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рекомендації R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 зазначає, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі.

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Зазначеного правового висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 у справі №825/602/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що відповідач при визначенні наявності умов для надання позивачу відстрочки від призову за мобілізацією повинен встановити обґрунтованість підстав для такого, що вирішується у кожному випадку з урахуванням усіх необхідних умов передбачених законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права є визнання протиправним та скасування рішення рішенням Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , викладеним в протоколі від 30 жовтня 2024 року №5, щодо відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.10.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з урахування висновків суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1,3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , викладеного в протоколі від 30 жовтня 2024 року №5, щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.10.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з урахування висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра