Справа № 175/19016/24
Суддя: Агеєва О. В.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/24/2025
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Агеєвої О.В.

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейської Департаменту патрульної поліції, інспектора Марків Лілії Степанівни, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серія 4АВ №07992629 від 20.10.2024, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, через свого представника - адвоката Груєнко С.Л., звернулася ОСОБА_1 з позовом до поліцейської Департаменту патрульної поліції, інспектора Марків Лілії Степанівни, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серія 4АВ №07992629 від 20.10.2024.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейської Департаменту патрульної поліції, інспектора Марків Лілії Степанівни, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серія 4АВ №07992629 від 20.10.2024, передано за підсудністю до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Позов обґрунтовано тим, що 08 листопада 2024 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку отримала Постанову серії 4АВ №07992629 від 20 жовтня 2024 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 керуючи автомобілем Peugeot Boxer НОМЕР_1 , здійснила перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км вчинене 20.10.2024 о 06:39 год. за адресою м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 13 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн. Дану постанову винесено інспектором ДПП Марків Л.С.

Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування з наступних підстав.

Рязанцева С.І. є директором Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та відповідно до Акту приймання - передачі основних засобів від 24.03.2022, як примусово вилучений, вона передала транспортний засіб Peugeot Boxer НОМЕР_1 , війсковій частині НОМЕР_2 в особі начальника відділу персоналу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 .

Таким чином, вона вчиняла інкримінованого їй адміністративного правопорушення, оскільки, автомобіль було примусово вилучено у підприємства та ні вона, ні інший працівник швидкої допомоги не могли керувати вилученим транспортним засобом.

Просить суд, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі від 20 жовтня 2024 року серія 4АВ №07992629, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.6 ст. 162 КАС України.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Енгельс О.В., у наданому відзиві зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, з тих підстав, що оскаржувана постанова 4АВ № 07992629 від 20.10.2024 повністю відповідає вимогам, встановленим Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 13 від 13.01.2020.

Відтак, постановою серії 4АВ № 07992629 від 20.10.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ № 07992629 від 20.10.2024 винесена інспектором Департаменту патрульної поліції Марків Л.С. на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 12.9 (б) Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, крім іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості більш ніж на 20 км/год.

Приміткою даної статті зазначено, окрім іншого, що суб`єктом правопорушення в цій статті, в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Як встановлено ст. 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Слід зазначити, що ст. 279-1 КУпАП встановлено, зокрема, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Приміткою статті 122 КУпАП зазначено, окрім іншого, що суб`єктом правопорушення в цій статті, в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Представник позивача у позовній заяві зазначає, що транспортний засіб Peugeot Boxer номерний знак НОМЕР_3 до 24.03.2022 був на балансі комунальне некомерційне підприємство «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (надалі КНП «ОЦЕМД та МК»), керівником якого є саме позивач ОСОБА_1 та відповідно до Акту приймання передачі основних засобів від 24.03.2022 зазначений транспортний засіб примусово вилучений військовою частиною НОМЕР_2 в особі начальника відділу персоналу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 . Представником позивача до позовної заяви додано відповідні акти приймання-передачі, проте ці акти є лише внутрішньою документацією юридичної особи. Під час винесення оскаржуваних постанов інформація щодо належного користувача даного транспортного засобу в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів була відсутня.

Згідно з положеннями ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у ч. 1 ст. 14-2 цього Кодексу звільняється від адміністративної відповідальності, зокрема, якщо особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Звертаємо увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1145 затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (надалі - ЄДРТЗ), відповідно до п. 2 якого належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 КУпАП відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно з правилами встановленими статтею 14-2 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ. Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, за відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є

виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком № 1145.

При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований (позивача).

Аналогічна позиція висловлена у Постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2025 по справі № 466/5654/24.

Технічний прилад Каскад 256-1220 відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний прилад має експертний висновок, зареєстрований в Адміністрації Державної служби зв`язку та захисту інформації України від 02.04.2020 № 1100, сертифікат відповідності UA.TR. 001 22 201-21 від 28.12.2021, сертифікат перевірки типу UA.TR. 001 5-19 Rev. 2 від 17.09.2020 та свідоцтво про повірку № 22-01/29831 від 07.12.2023. З урахуванням воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та для забезпечення подальшого функціонування критичної інфраструктури України, реєстрів та інших важливих інформаційно-комунікаційних систем Адміністрацією Держспецзв`язку прийнято рішення продовжити термін дії експертних висновків на засоби технічного захисту інформації, строк дії яких закінчується з 24.02.2022, до кінця дії воєнного стану в Україні.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних ОСОБА_1 в повному обсязі.

Поліцейська Департаменту патрульної поліції - інспектор Марків Л.С., була повідомлена належним чином про розгляд справи, однак відзив на позов не надала.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Груєнко С.Л. до суду надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що вважає відзив відповідача необґрунтованим, оскільки працівник патрульної поліції не має права притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, вважає, що складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірними, а просить суд задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст. 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (ч.3 ст. 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правової презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної

відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постановою серії 4АВ №0792629 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 20 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що 20.10.2024 о 06:39 год. за адресою м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 13 зафіксовано в автоматичному режимі технічного засобу Каскад, 256-1220 транспортний засіб Peugeot Boxer НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушила п.12.9.(б) ПДР України, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 340,00 грн.

Згідно із ст.14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (стаття 53 Закону №3353-XII).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 .

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно пп. «б» п. 12.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні

знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пп. «и» п. 30.3 цих Правил.

Ч.1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приміткою до вказаної статті встановлено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою-четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Виходячи із змісту п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ч.7 ст.258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого ч.7 ст. 279-1 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано

транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Таким чином, суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ст.122 КУпАП, може бути лише фізична особа, яка:

керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення;

є власником транспортного засобу;

є керівником юридичної особи, якій належить на праві власності транспортний засіб.

У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування

правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У позовній заяві позивач вказує, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Peugeot Boxer НОМЕР_1 , оскільки даний транспортний засіб було примусово вилучено військовою частиною, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.

Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль марки Peugeot Boxer НОМЕР_1 , належить Комунальному некомерційному підприємству «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф», що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобуСХВ512329.

З Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 , з 03.11.2022 є директором Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» .

Відповідно до матеріалів справи транспортний Peugeot Boxer НОМЕР_1 , згідно Акту приймання-передачі транспортного засобу від 24.03.2022 в повній комплектації, був переданий військовій частині НОМЕР_2 , а саме начальнику відділу персоналу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 .

З цього часу, у володінні чи користуванні Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» транспортний засіб Peugeot Boxer НОМЕР_1 не перебуває.

Користувачем такого транспортного засобу на даний час є військова частина НОМЕР_2 , що підтверджується актом приймання-передачі транспортного засобу Peugeot Boxer НОМЕР_1 .

Відповідно до п.16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1371 від 23.12.2009), транспортні засоби, які були примусово відчужені або вилучені, а також ті, які придбані на території України або ввезені на територію України на законних підставах у період дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, підлягають обов`язковому тимчасовому державному обліку за заявою власника шляхом внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів та відповідного журналу.

Із змісту викладеного слідує, що чинне законодавство на власника транспортного засобу, примусово вилученого на законних підставах у період дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, покладає обов`язок подати до реєстраційного органу заяву та підтверджуючі документи для внесення інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів та відповідного журналу.

Згідно з п.4 ст.2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2022 року № 1145, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до вимог ст.ст.3, 5 Порядку, підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Відомості про належного користувача до Реєстру вносяться через:

1) територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС);

2) електронний кабінет водія;

3) Портал Дія.

Під час внесення до Реєстру відомостей забезпечується їх зберігання, запобігання несанкціонованому доступу та поширенню персональних даних відповідно до законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Поряд 1388). (пункт 1 Порядку 1388)

Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх (пункт 2 Порядку 1388).

Особи, які порушують Порядок, несуть відповідальність згідно із законом (пункт 5 Порядку 1388).

Транспортні засоби, які були примусово відчужені або вилучені, а також ті, які придбані на території України або ввезені на територію України на законних підставах у період дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, підлягають обов`язковому тимчасовому державному обліку за заявою власника шляхом внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів та відповідного журналу.

На транспортні засоби, які підлягають обов`язковому тимчасовому державному обліку, видаються тимчасові реєстраційні талони, що є дійсними в період дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану та протягом дев`яноста діб після його припинення або скасування, та закріплюються нові номерні знаки або номерні знаки, які були в користуванні та на даний час не закріплені за іншими транспортними засобами.

Протягом дев`яноста діб із дня припинення або скасування дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану особи, які експлуатують транспортні засоби, що перебували на обов`язковому тимчасовому державному обліку в період дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, зобов`язані здійснити державну реєстрацію транспортних засобів відповідно вимог Закону України «Про дорожній рух» та Порядку 1388.

Відповідно до п. 3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1145 (далі - Порядок 1145) підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Підпунктами 8,9 пункту 28 Порядку 1145 передбачено, що для оформлення належного користувача на транспортний засіб, окрім іншого вносяться дані про марку, модель, номерний знак, свідоцтва про реєстрацію та ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) та дані власника транспортного засобу.

Автомобілі, які перебувають на обов`язковому тимчасовому державному обліку та на, які видано тимчасові реєстраційні талони не являються власністю установи в розумінні законодавства зазначеного вище.

Таким чином, саме директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф», яким на час примусово вилученого транспортного засобу був Ігор Кіяшко, повинен був вчинити дії щодо внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу Peugeot Boxer НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відповідно до Порядку 1145, оскільки даний транспортний засіб є являється власністю Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф», та оскільки з 03.11.2022 директором Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» є Рязанцева С.В., то на даний час саме вона повинна вчинити дії щодо внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу Peugeot Boxer НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відповідно до Порядку 1145.

Разом з тим, суд звертає увагу, що оскаржуваною постановою серії 4АВ№07992629 від 20.10.2024 до відповідальності притягнуто фізичну особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з зазначенням її РНОКПП НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем надано суду виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. У відповідності до якої в реєстрі вчинено запис 03 листопада 2022 року про директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф», а саме Рязанцеву С.І.. також в даному реєстрі зазначений та адреса підприємства: Донецька область, м. Краматорськ, вул. О Вишні, 24.

Однак, володіючи усіма відомостями стосовно власника автомобіля Peugeot Boxer НОМЕР_1 відповідачем було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення саме як фізичну особу ОСОБА_1 , а не як директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф», що не відповідає обставинам справи та суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.72КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно вимог ч.2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення норм ч.2 ст. 77 КАС України, відповідач не надав суду доказів, що саме ОСОБА_1 , як фізична особа, яка керувала транспортним засобом Peugeot Boxer НОМЕР_1 , та 20.10.2022 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

В розрізі встановлених обставин, змісту КУпАП і Закону України № 4765-VI від 17.05.2012 «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998, Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1145, суд враховує, що розглядуваний випадок не врегульований приписами ст.ст.14-2, 279-3 КУпАП, що в аспекті практики Європейського суду з прав людини вказує невідповідність цих норм вимогам «якості закону», зокрема, передбачуваності поведінки особи та значних дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень під час притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, за обставин справи притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можна вважати пропорційним.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_5 підлягають задоволенню, а Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серія 4АВ №07992629 від 20.10.2024, підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, судне вбачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Що стосується вимог позивача щодо поновлення строку звернення до суду з приводу оскарження постанови, то суд приходить до висновку, що у поновленні строку для звернення до суду не має необхідності, оскільки постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серія 4АВ №07992629 від 20.10.2024 ОСОБА_1 отримано 08.11.2024, що підтверджується трекінгом «Укрпошта» за №512, а до суду з даним позовом вона звернулася 15.11.2024, в межах строку, передбаченому ст. 286 КАС України та ст. 289 КУпАП.

Згідно ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом не сплатила судовий збір по справі, та її позовні вимоги задоволені, а тому судовий збір у даній справі компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі ст.ст. 7, 9, 122, 251, 278-280, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77,139,241-46,250,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейської Департаменту патрульної поліції, інспектора Марків Лілії Степанівни, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серія 4АВ №07992629 від 20.10.2024 задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серія 4АВ №07992629 від 20 жовтня 2024 року, складену відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Судовий збір у справі компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.04.2025.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва