Справа № 520/1657/25
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

16.04.2025 р. справа №520/1657/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденко А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації)
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, вчинені на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 року по справі №520/19202/24 щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р. та з 01.06.2024р. з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», - максимальним розміром; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.04.2019р. здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 року по справі №520/19202/24, в розмірі розрахованого відповідно до нової довідки про розмір грошового забезпечення №ФХ-109376 від 01.02.2024 року виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з 01.06.2024р. з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», - без обмеження максимального розміру пенсії та з урахуванням раніше виплачених сум.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що унаслідок вчинення органом публічної адміністрації протиправного управлінського волевиявлення не одержує пенсію у належному розмірі.

Відповідач із поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що пенсія обчислена правильно та виплачується у повному розмірі.

Суд, вивчивши доводи усіх наявних у справі документів учасників спору, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник обліковується в ГУ ПФУ в Харківській області як пенсіонер по лінії Міністерства оборони України, отримував від означеного субєкта владних повноважень пенсію у порядку Законом України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 77% грошового забезпечення, яка обчислена за складовими грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017р. №704.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2024р. по справі №520/5302/24 було визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, викладене у листі від 26.02.2024 №2000-0203-8/33644. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.02.2024 №ФХ109376, з урахуванням раніше виплачених сум.

Субєктом владних повноважень було виконано вказане рішення суду, пенсію заявника було перераховано, однак із обмеженням розміру пенсії - 70% грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2024р. по справі №520/19202/24 було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 з 01.04.2019 пенсії із збереженням відсоткового максимального розміру пенсії 77% грошового забезпечення. Зобов`язаноГоловне управління Пенсійного фонду України у Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 із збереженням відсоткового максимального розміру пенсії 77% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01.06.2024 щомісячної доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області поновити та виплатити з 01.06.2024 щомісячну доплату в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень до призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

Субєктом владних повноважень було виконано вказане рішення суду, пенсію заявника було перераховано, однак із обмеженням пенсії максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2024р. по справі №520/22424/24 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у перерахунку з 01.02.2023 року та виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення №ФХ-109376 від 15.07.2024 року за прирівняною посадою «Старшого викладача кафедри військової підготовки НТУ «ХПІ»», виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), виготовленої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 року по справі №520/8535/24, із збереженням показника основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області провести перерахунок з 01 лютого 2023 року та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки №ФХ-109376 від 15.07.2024 року, що видана ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, включених до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою, із збереженням показника основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення, врахувавши при цьому раніше виплачені суми пенсії.

Субєктом владних повноважень було виконано вказане рішення суду, пенсію заявника було перераховано з 01.02.2023р. відповідно до довідки №ФХ-109376 від 15.07.2024 року, що видана ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За викладеними у позові твердженнями, заявником через представника перед органом публічної адміністрації було порушено питання стосовно виплати пенсії без обмеження максимальним розміром.

За згаданим зверненням листом №2000-0203-8/11121 від 20.01.2025р. пенсійним органом було зазначено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 по справі № 520/19202/24 головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення та з 01.06.2024 з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». З 01.04.2019 підсумок пенсії ОСОБА_1 встановлено у межах максимального розміру пенсії визначеного Законом. Виходячи з мотивувальної та резолютивної частин Рішення № 7-р(ІІ)/2022 підлягають виплаті без обмеження максимальним розміром пенсії (незалежно від її виду) особам, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у разі, якщо звернення за її призначенням мало/матиме місце починаючи з 12.04.2023 року. Оскільки за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 пенсію призначено до 12.04.2023 та він не надав документи, що належить до вищезазначених осіб, підстави для проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром відсутні.

Станом на 01.04.2019р. після перерахунку на виконання рішення суду по справі №520/19202/24 обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив 20.573,82 грн як 77% грошового забезпечення 26.719,25 грн.

При цьому, розмір пенсії заявника до виплати з 01.04.2019р. був обчислений суб"єктом владних повноважень у 14.970,00грн.

Станом на 01.02.2023р. після перерахунку на виконання рішення суду по справі №520/22424/24 обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив 40.890,08 грн як 77% грошового забезпечення 53.104,00 грн.

При цьому, розмір пенсії заявника до виплати з 01.02.2023р. був обчислений суб"єктом владних повноважень у 20.930,00грн.

Станом на 01.06.2024р. обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив 44.390,08 грн (40.890,08 грн основного розміру як 77% грошового забезпечення + 1.500,00 грн індексації у порядку постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 + 2.000,00 грн щомісячна доплата у порядку постанови КМУ №713 від 14.07.2021р.

При цьому, розмір пенсії заявника до виплати був обчислений суб"єктом владних повноважень у 26.610,00грн.

Станом на 22.01.2025р. обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив 44.390,08 грн (40.890,08 грн основного розміру як 77% грошового забезпечення + 1.500,00 грн індексації у порядку постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 + 2.000,00 грн щомісячна доплата у порядку постанови КМУ №713 від 14.07.2021р.

При цьому, розмір пенсії заявника до виплати був обчислений суб"єктом владних повноважень у 26.610,00грн.

Стверджуючи про невідповідність закону управлінського волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу обмеження пенсії заявника максимальним розміром заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Право громадян України на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, конкретизовано п.6 ч.1 ст.92 Конституції України і з 01.01.2004р. деталізовано нормами, насамперед, Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

У силу дії бланкетної норми ст.4 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України №2662-ХІІ).

Отже, приписи Закону України №2662-ХІІ є спеціальною нормою права стосовно відносин за участю заявника.

Положення інших актів права підлягають застосуванню до спірних правовідносинах у субсидіарному порядку за умови відсутності конкретного правила Законі України №2662-ХІІ, за умови об`єктивної нездатності призвести до виникнення колізій між нормами Закону України №2662-ХІІ та будь-якого іншого закону з питань пенсійного забезпечення та за умови відсутності загрози порушення засадничих гарантій за Законом України №2662-ХІІ.

Нормами Закону України №2662-ХІІ запроваджено дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії громадянина, а саме: 1) за ст.43 Закону України №2662-ХІІ - у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 Закону України №2662-ХІІ - у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці діючого публічного службовця на аналогічній (прирівняній) посаді.

У процедурі за ст.43 Закону України №2662-ХІІ базовою розрахунковою величиною для обчислення пенсії є виплати (як винагорода за працю), одержані особисто особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто складові елементи структури власного грошового забезпечення).

Натомість, у процедурі за ст.63 Закону України №2662-ХІІ базовою розрахунковою величиною для обчислення пенсії є виплати (як винагорода за працю), реально одержані (а не умовно розраховані) третьою сторонньою особою - діючим публічним службовцем після настання події підвищення розміру виду грошового забезпечення або введення нового виду грошового забезпечення.

Вирішуючи спір за епізодом обмеження пенсії заявника максимальним розміром, суд зважає на те, що норми Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ не містять чітко сформульованого правила про виплату пенсій без обмеження максимальним розміром, а викладені у цьому законі стандарти соціального захисту військовослужбовців у відставці у сфері пенсійного забезпечення не зумовлюють виникнення відповідного застереження.

Тому, орган публічної адміністрації повинен керуватись нормами суміжних законів, а у силу абз.1 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI запроваджене обмеження максимального розміру пенсії не поширюється виключно на випадки обчислення розміру при призначенні пенсії до набрання чинності названим актом законодавства.

При цьому, п.1 ст.2 розділу І Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI було запроваджено обмеження максимального розміру пенсії, яка не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

До того ж, абз.2 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI було запроваджено одночасно три нових взаємопов`язаних правила, а саме: 1) обмеження максимального розміру при призначенні нових пенсій показником у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) непорушність (недоторканність) розміру раніше призначених пенсій; 3) мораторій на перерахунок раніше призначених пенсій, розмір яких перевищує показник у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, існують два законодавчих обмеження максимального розміру пенсії, котрі можуть бути застосовані до заявника, а саме: 1) за ч.3 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції законів України від 08.07.2011р. №3668-VI, від 24.12.2015р. №911-VIII, від 06.12.2016р. №1774-VIII на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) за п.1 ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI у розмірі величини пенсії станом на 01.10.2011р. або на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У даному конкретному випадку заявник наполягає на виплаті пенсії без жодних обмежень за критерієм розміру, не вдаючись до оскарження управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень з приводу обчислення розміру пенсії.

Суд зважає, що у минулому правило обмеження пенсії на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, було запроваджено ч.7 ст.43 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.

Дія ч.7 ст.43 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ була припинена унаслідок прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016р. №7-рп/2016 у зв`язку із невідповідністю ст.17 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) визнано поширення приписів ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI на норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ, а відтак визнано запровадження обмеження розміру пенсії військовослужбовця у відставці максимальною сумою до виплати у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; але при цьому визнано і неконституційність в цій частині ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI у зв`язку із невідповідністю ст.17 Конституції України.

Виконання суб`єктом владних повноважень під час реалізації управлінської функції норми діючого акту права - Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI до настання події втрати Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI на підставі рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) - 12.04.2023р. не може бути кваліфіковано у якості протиправного діяння.

Ініційований заявником спір стосується суто управлінського волевиявлення суб"єкта владних повноважень з приводу обчислення розміру пенсії до виплати станом на 01.04.2019р. та станом на 01.06.2024р. розміром у 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність і не поширюється на випадки спонукання суб"єкта владних повноважень до призначення будь-яких інших платежів як структурних елементів пенсії після 01.04.2019р.

Тому суд зважає, що згідно зі ст.7 Закону України від 23.11.2018р. №2629-VIІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 1497 гривень.

Згідно зі ст.7 Закону України від 14.11.2019р. №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 1638 гривень.

Згідно зі ст.7 Закону України від 15.12.2020р. №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 1769 гривень.

Згідно зі ст.7 Закону України від 02.12.2021р. №1928-IX "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 1934 гривні.

Згідно зі ст.7 Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 2093 гривні.

Згідно зі ст.7 Закону України від 09.11.2023р. №3460-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 2361 гривні.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження №К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав та інтересів і поєднанні із невідповідністю закону реально вчиненого управлінського волевиявлення.

Оскільки управлінське волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу визначення розміру пенсії заявника до виплати станом на 01.04.2019р. узгоджується із приписами Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI, але не відповідає ст.17 Конституції України, то згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція), рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006р. по справі "Пантелеєнко проти України", рішенням Європейського суду з прав людини від 31.07.2003р. по справі "Дорани проти Ірландії", рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", рішенням Європейського суду з прав людини від 17.07.2008р. по справі "Каіч та інші проти Хорватії" суд доходить до переконання про те, що у даному конкретному випадку визнання протиправним діяння владного суб`єкта об`єктивно не здатне забезпечити неминуче, ефективне та дієве поновлення суб`єктивного права особи на одержання у власність коштів за пенсією, а тому необхідно застосувати спосіб захисту порушеного права, сформульований у резолютивній частині даного судового акту.

До того ж суд зважає, що за змістом правових позицій постанови Верховного Суду від 03.06.2020р. у справі №464/5990/16-а та постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022р. у справі №9901/276/19 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є зовнішня форма поведінки (діяння) органу/посадової особи у вигляді неприйняття рішення (нездійснення юридично значимих дій) у межах компетенції за наявності фізичної змоги реалізувати управлінську функцію.

Виконання суб`єктом владних повноважень під час реалізації управлінської функції норми діючого акту права - Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI до настання події втрати Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI на підставі рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) - 12.04.2023р. не може бути кваліфіковано у якості протиправного діяння.

Відтак, позов за епізодом визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень з приводу виплати пенсії із обмеженням максимальним розміром до задоволення не підлягає.

Владне управлінське волевиявлення з приводу практичної реалізації норм Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI було вчинене органом публічної адміністрації виключно на стадії виплати заявникові призначеної/перерахованої, обчисленої і нарахованої пенсії.

Тож, праву заявника на отримання пенсії за минулий період у належному розмірі належить надати судовий захист у спосіб, що сформульованій у резолютивній частині даного судового акту.

При цьому, обтяження суб"єкта владних повноважень обов"язком провести виплату пенсії заявника з 01.04.2019р. без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI поглинає вимогу позову про виплату пенсії без обмеження граничним (максимальним) розміром з 01.06.2024 і по теперішній час (тобто по календарну дату подання позову до суду).

Стосовно вимоги позову за епізодом про збереження показника відсоткового значення розміру пенсії у 77% грошового забезпечення під час перерахунку пенсії з 01.04.2019р. суд вважає, що право заявника за цим епізодом у повному обсязі та дієво захищено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2024р. по справі №520/5302/24 (в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії з 01.04.2019р.) та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2024р. по справі №520/19202/24 (в частині зобов"язання застосувати під час проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019р. відсотковий показник значення пенсії у 77% грошового забезпечення).

Тож, відсутні правові підстави для обтяження суб`єкта владних повноважень обов"язком повторного проведення вже здійсненого перерахунку пенсії з 01.04.2019р.

З приєднаних до справи доказів судом з"ясовано, що станом на 01.02.2023р. після перерахунку на виконання рішення суду по справі №520/22424/24 обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив 40.890,08 грн як 77% грошового забезпечення 53.104,00 грн.

У розумінні ст.ст.51, 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ відносно випадку заявника перерахунком пенсії є вчинення суб"єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу обчислення на підставі довідки про збільшене грошове забезпечення нового розміру раніше вже призначеної пенсії через зростання грошового забезпечення, обчисленого у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704.

Отже, призначення щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 не може бути кваліфіковано у якості підстави чи приводу для проведення перерахунку пенсії у розумінні ст.ст.51, 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ, позаяк здійснюється не на підставі довідки про збільшене грошове забезпечення та не у зв"язку із зростанням поточного грошового забезпечення діючого публічного службовця відповідної категорії, а на виконання норм постанови КМУ від 14.07.2021р. №713.

Станом на 01.06.2024р. жодних змін у грошовому забезпечення, обчисленому у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704, не настало.

Тому відсутні правові підстави для обтяження суб`єкта владних повноважень обов"язком проведення перерахунку пенсії з 01.06.2024р.

Окрім того, суд вважає, що вимога позову за цим епізодом спрямована наперед у часі, стосується майбутніх правовідносин, котрі ще не склались та відносно яких матеріали справи не містять взагалі жодних доказів про існування у субєкта владних повноважень нездоланного наміру на вчинення порушень закону та інтересів заявника.

Між тим, згідно з ч.1 ст.2 КАС України обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд повторно наголошує, що згідно з протоколом перерахунку пенсії позивача станом на 01.06.2024р. основний розмір пенсії заявника складає 77%.

Тож, суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що будь-який подальший перерахунок пенсії позивача відбудеться із розміру меншого, ніж 77% грошового забезпечення, оскільки такий перерахунок ще не проводився.

Оскільки позовні вимоги за даним епізодом звернені на майбутнє, за цим епізодом матеріалами справи не доведено існування реально порушеного права, то за цим епізодом позов належить залишити без задоволення.

Стосовно доводу заявника про застосування до обчисленого станом на 01.06.2024р. розміру пенсії щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, суд відмічає, що приписи постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 та ст.64 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ явно та однозначно виключають існування підстав для призначення щомісячної доплати до пенсії та призначення індексації пенсії у разі проведення суб"єктом владних повноважень добровільного чи примусового перерахунку пенсії станом на 01.02.2022р., станом на 01.02.2023р. чи станом на 01.02.2024р. у зв"язку із використанням під час обчислення розміру грошового забезпечення у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 станом на 01.01.2022р., станом на 01.01.2023р. чи станом на 01.01.2024р. розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - "2.481,00грн.", "2.684,00грн.", "3.028,00грн." замість - "1.762,00грн.".

Оскільки у межах спірних правовідносин пенсія заявнику була перерахована станом на 01.02.2023р. саме з названих вище причин (умовне зростання грошового забезпечення у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 за рахунок використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у - "2684,00грн." замість - "1.762,00грн."), то заявник не набув права на отримання щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2025 у справі №400/6254/24.

Так, за результатом розгляду справи №400/6254/24 як зразкової, Верховний Суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії військовослужбовця, на підставі рішення суду, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, 1 січня 2022 року, 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», є таким перерахунком пенсії з підвищенням, який відповідно до абзацу третього пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та постанов Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», та від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», є правомірною підставою для невиплати доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн. та індексації за 2022, 2023 роки.

Відтак, у задоволенні позову за цими епізодами належить відмовити.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Решта аргументів сторін окремої оцінки не потребує, позаяк не має юридичного значення для правильного вирішення спору по суті.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 90, 211, 241-244, 246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р. в частині основного розміру пенсії без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, Харківська область, місто Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 підїзд) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_2 ) 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок) витрат по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко