Справа № 320/34769/24
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Беспалов О.О.

Ключкович В.Ю.

за участі:

секретар с/з Кващук Т.А.

пр-к позивача Чорний М.В.

пр-к відповідача Познякова О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ПРОПЕРТІ» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

У С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю ««БРЕНД ПРОПЕРТІ» звернулося з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Київській області від 26.06.2024 року №320110705 за формою «ВЗ», яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування за березень 2024 року у розмірі 35 617 259, 00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що податковий кредит та право на бюджетне відшкодування сум ПДВ, має бути підтверджене фактично здійсненими господарськими операціями, належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність операцій, та відповідними платіжними дорученнями, які є підставою для формування податкового обліку платника. При цьому, наголошує, що за Договорами Комісії дії комісіонера не можна вважати завершеними, комісіонерами не виписано податкові накладні, відповідно не надання товариством усіх необхідних документів на підтвердження оформлення ВМД для наступного віднесення визначених за митними деклараціями сум ПДВ до бюджетного відшкодування. Таким чином, відповідач наполягає на відсутності у товариства права на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ за Договорами комісії до повного моменту виконання умов Договору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 17 січня 2025 року.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 лютого 2025 року.

26 лютого 2025 року у судовому засіданні оголошено по справі перерву до 19 березня 2025 року.

14 березня 2025 року представником Головного управління Державної податкової служби у Київській області подано додаткові пояснення у справі.

19 березня 2025 року у судовому засіданні оголошено по справі перерву до 02 квітня 2025 року.

Також, 01 квітня 2025 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ПРОПЕРТІ» подано додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» зареєстровано 30.01.2020 року Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області за №0032200.

Місцезнаходження суб`єкта господарювання відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: 09119, Київська обл., м. Біла церква, вул. Фастівська буд. 23.

Податковий номер ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» - 43479830, взято на податковий облік в органах державної податкової служби 31.01.2020 року № 25, перебуває на обліку у ГУ ДПС У КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (КИЄВО-СВЯТОШИНСЬКИЙ Р-Н), зареєстроване платником податку на додану вартість з 01.03.2020 року, індивідуальний податковий номер 11.

Основним видом діяльності ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» є виготовлення одягу, взуття, речей та галантерейних виробів шляхом сортування та переробки одягу, взуття, речей та галантереї, що були у вжитку, із застосуванням праці осіб з інвалідністю.

Розпорядженням виконавчого органу Київської обласної державної адміністрації від 27.09.2021 року №602 ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» надано дозвіл на право користування пільгами з оподаткування підприємствам та організаціям громадських організацій осіб з інвалідністю( п.142.1 ст.142 «Податок на прибуток підприємств» та абз. Перший п.8 підрозділу ХХ ПК). Строк користування податковою пільгою з 01.10.2021 по 30.09.2022 (включно).

На підставі наказу Головного управління ДПС у Київській області від 21.05.2024 №1433-п та направлень від 24.05.2024 №5145/10-36-07-05, від 27.05.2024 №5193/10-36-07-05, від 29.05.2024 № 5147/10-36-07-05 посадовими особами контролюючого органу проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2024 року податкової декларації з податку на додану вартість від 30.04.2024, реєстраційний номер від`ємного значення х податку на додану вартість у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Перевіркою зафіксовано, що у періоді, що перевіряється, підприємство застосовувало ставку оподаткування податком на додану вартість у розмірі 20% та 0% згідно п.193.1 ст.193, Кодексу з урахуванням п.10 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу) та п.8 підрозділу 2 Розділу ХХ «Прикінцеві положення». З метою виконання статутних завдань і цілей зареєстровані громадські організації осіб з інвалідністю мають право здійснювати необхідну господарську і підприємницьку діяльність шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій зі статусом юридичної особи (далі - підприємства інвалідів) згідно ст. 14 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» № 875.

За наслідками перевірки складений Акт від 07.06.2024 № 33894/10-36-07- 05/43479830 (далі - Акт перевірки), згідно якого встановлено, що в декларації за березень 2024 року податкової декларації з податку на додану вартість від 30.04.2024, реєстраційний номер зазначено податкові зобов`язання (рядок 9) - ПДВ 15 475 775грн., податковий кредит ПДВ (рядок 17) - 84 446 015 грн., від`ємне значення різниці між податковим зобов`язанням та податковим кредитом (рядок 19) - ПДВ 68 970 240 грн., підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 20.2, рядок 20.2.1) - ПДВ 35 617 259грн., сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21) (Додаток Д2 до податкової декларації) - ПДВ 33 352 981грн.

Згідно Додатку Д3 до податкової декларації - від`ємне значення за 2023 та 2024 роки визначено - 35 617 259грн., постачальниками сплачено до бюджету, отримано послуги від нерезидента на митній території України - 35 617 259грн.

Контролюючий орган фіксує, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (із зазначенням частки загальної суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому виникло від`ємне значення ПДВ) є:

- застосування норми п.8 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, відповідно до якого «…на період до 1 січня 2025 року за нульовою ставкою оподатковується податком на додану вартість постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі комісіонера) здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі комітента) без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, які засновані громадськими об`єднаннями осіб з інвалідністю і є їх власністю, де кількість осіб з інвалідністю, які мають вам основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких осіб з інвалідністю становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва».

Протягом листопада 2023 року - Інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою 58943453 грн, (100% від суми задекларованого податкових зобов`язань).

Протягом грудня 2023 року - Інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою 51158051 гри, (100% від суми задекларованого податкових зобов`язань).

Протягом січня 2024 року - Інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою 46671821, (52,2% від суми задекларованого податкових зобов`язань).

Протягом березня 2024 року - Інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою 0,0грн.;

- ввезення на митну територію України товари, необоротні активи (Одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, вживані, ступінь зносу до 25%, призначені для подальшого використання, невідсортовані, без індивідуально упаковки, першої, другої та третьої категорії, продезінфіковані та поставляються у мішках: вжив, взуття вживане, ступінь зносу до 25%, призначене для подальшого використання, без індивідуальної упаковки, першої, другої та третьої категорії в асортименті (зимове, весняно-осіннє, літнє), продезінфіковане та поставляється у мішках, Вироби з текстильних матеріалів, вживані, ступінь зносу до 25%, призначені для подальшого використання, невідсортовані, без індивідуальної упаковки, першої, другої та третьої категорії в асортименті, продезінфіковані та поставляються у мішках, Іграшки, ігри та спортивний інвентар; іграшки у вигляді тварин або інших істот, крім людей, м`яконабивні: іграшки не сортовані, що були у вжитку, сумки дамські з плечовим ремінцем та без нього, сумки без ручок, з лицьовою поверхнею з листів пластмаси, вживані, мають помітні ознаки використання, без індивідуальної упаковки (Польща, Німеччина, Велика Британія).

В охопленому перевіркою звітному періоді ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» не оформляв взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло б на визначення у Декарації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування.

По рядку 19 порушень перевіркою не встановлено.

Основним покупцем у періоді за листопад-грудень 2023 року, січень-березень 2024 року є ТзОВ «ЄВРООДЯГ ПЛЮС» .

Враховуючи Розпорядження КОДА №602 від 27.09.2021 щодо надання пільг ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ», враховуючи первинні та бухгалтерські документи, реалізація товару здійснювалось товариством також на споживачів, які не є платниками ПДВ.

Контролюючим органом перевірено первинну документацію, бухгалтерські документи (рахунки, ОСВ по рахунку 361, картки рахунків).

В Акті перевірки зафіксовано - враховуючи рішення контролюючого органу від 16.03.2023 №9506, від 18.04.2023 №13259, від 08.08.2023 №25457 щодо відповідності/невідповідності ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» критеріям ризиковості, зазначено, що товариство має ознаки ризиковості.

Актом перевірки зафіксовано основних постачальників товару за перевіряємий період: ТзОВ «ДВМТ ГЛОБАЛ ЛОДЖИСТІК» () - транспортні послуги за маршрутом Великобританія-Л на 100 тис.грн.; ТзОВ «МТС МАГІСТРАЛЬ» () - перевезення вантажу за маршрутом Aberden (Шотландія) на 83,4тис.грн.; ТзОВ «ЕШПАДА» () - винагорода комісіонеру 74,7 тис.грн.; ТзОВ «АЛЬВІОН ТРАНС» () - перевезення вантаж за маршрутом Aberden (Англія) на 47,0 тис.грн.; ТзОВ «РІТАРІС» () - винагорода комісіонеру на 36,7 тис.грн.; ТзОВ «КОРНІВ» ( - винагорода комісіонеру на 30,2 тис. грн.; ТзОВ «ФУНШАЛ» () - винагорода комісіонеру на 27,6 тис.грн.; ТзОВ «БЕРЕГИНЯ КОПМАНІЇ» () - оренда нежитлового приміщення на 21,9 тис.грн.; ТзОВ «ДЕКССТОР» () - промисловий обігрівач на 19,4 тис.грн.; ТзОВ «ХАРЦИСК» () - винагорода комісіонеру на 11,4 тис.грн.; ТзОВ «Едельвейс-ТВ» - папір на 10,6 тис.грн., пластиковий швидкозшивач на 0,5 тис.грн., пакувальний скотч на 0,2 тис.грн.; ТзОВ «СМІЧОВ» () - винагорода комісіонеру - 7,8 тис.грн.; ТзОВ «ЦЕНТР СПЕЦИФІКАЦІЇ КЛЮЧІВ «Україна» () - постачання КП «ПК «Варта» на 0,4 тис.грн., обробка даних та формування кваліфікованого сертифікату на 0,0 тис.грн.; ТзОВ «КАСТОМ ЛОДЖІСТІК СЕРВІС» - надання послуг по декларуванню товарів за МД №23UA209 на 0,1 тис.грн.

Виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту контролюючий орган пов`язує із операціями по ввезенню на митну територію товарів, необоротних активів, імпорт яких здійснювався на підставі укладених Договорів Комісії, зокрема, досліджувалися Договір Комісії №ES-ВР-1 від 13.11.2023 о Додатків до нього, укладеного між ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» та ТзОВ «ЕШПАДА», Договір Комісії FUN-BP-12.23 від 01.12.2023 укладеного товариством із ТзОВ «ФУНШАЛ», також №ВР-KR-3 від 13.01.2023 укладеного із ТзОВ «КОРНІВ», Договір Комісії №КН-ВР-4 від 04.12.2023 укладеного із ТзОВ «ХАРЦИСК».

Перевіркою перевірялись ВМД: UA205050/2023/073051 від 13.11.2023; UA205050/2023/073030 від 13.11.2023; UA205140/2023/095215 від 13.11.2023; UA209230/2023/120371 від 13.11.2023; UA209230/2023/120370 від 13.11.2023; UA205050/2023/072760 від 09.11.2023; UA205050/2023/072633 від 07.11.2023; UA205050/2023/072575 від 07.11.2023; UA209230/2023/118515 від 06.11.2023; UA205180/2023/002860 від 06.11.2023; UA205140/2023/093121 від 06.11.2023; UA205050/2023/072349 від 06.11.2023; UA205050/2023/072046 від 03.11.2023; UA205050/2023/071843 від 02.11.2023; UA205050/2023/071734 від 02.11.2023; UA205180/2023/002702 від 01.11.2023; UA205050/2023/071601 від 01.11.2023; UA205050/2023/071536 від 01.11.2023; UA205050/2023/073768 від 23.11.2023; UA209230/2023/125778 від 30.11.2023; UA205140/2023/099678 від 28.11.2023; UA209230/2023/124855 від 27.11.2023; UA205140/2023/099447 від 27.11.2023; UA205140/2023/099359 від 27.11.2023; UA205050/2023/074079 від 27.11.2023; UA209230/2023/124454 від 25.11.2023; UA209230/2023/124432 від 25.11.2023; UA209230/2023/124418 від 25.11.2023; UA209230/2023/124308 від 25.11.2023; UA209230/2023/124285 від 25.11.2023; UA205140/2023/098853 від 24.11.2023; UA209230/2023/124175 від 24.11.2023; UA205050/2023/073867 від 24.11.2023; UA209230/2023/123800 від 23.11.2023; UA209230/2023/123721 від 23.11.2023; UA205050/2023/073768 від 23.11.2023; UA209230/2023/123661 від 23.11.2023; UA209230/2023/123436 від 22.11.2023; UA205180/2023/003539 від 21.11.2023; UA205050/2023/073571 від 21.11.2023; UA209230/2023/122947 від 21.11.2023; UA209230/2023/122883 від 21.11.2023; UA205050/2023/073493 від 20.11.2023; UA205140/2023/097094 від 20.11.2023; UA209230/2023/122512 від 20.11.2023; UA205180/2023/003442 від 18.11.2023; UA209230/2023/122075 від 17.11.2023; UA205140/2023/096618 від 17.11.2023; UA209230/2023/121343 від 15.11.2023; UA209230/2023/121177 від 14.11.2023; UA209230/2023/121140 від 14.11.2023; UA209230/2023/121108 від 14.11.2023; UA209230/2023/121007 від 14.11.2023; UA205050/2023/073082 від 14.11.2023; UA209230/2023/135154 від 30.12.2023; UA209230/2023/134908 від 29.12.2023; UA209230/2023/134759 від 29.12.2023; UA209230/2023/134729 від 29.12.2023; UA209230/2023/134741 від 29.12.2023; UA209230/2023/134621 від 28.12.2023; UA205050/2023/077242 від 28.12.2023; UA305130/2023/036581 від 27.12.2023; UA209230/2023/134070 від 27.12.2023; UA209230/2023/133777 від 26.12.2023; UA205050/2023/077025 від 26.12.2023; UA209230/2023/133431 від 25.12.2023; UA209230/2023/132513 від 21.12.2023; UA205140/2023/106518 від 21.12.2023; UA205140/2023/106505 від 21.12.2023; UA205140/2023/106493 від 21.12.2023; UA209230/2023/132067 від 20.12.2023; UA205140/2023/105749 від 19.12.2023; UA205140/2023/105747 від 19.12.2023; UA205050/2023/076401 від 19.12.2023; UA205140/2023/105743 від 19.12.2023; UA209230/2023/131580 від 19.12.2023; UA209230/2023/131428 від 18.12.2023; UA209230/2023/131415 від 18.12.2023; UA209230/2023/131084 від 18.12.2023; UA205180/2023/004382 від 16.12.2023; UA205180/2023/004374 від 16.12.2023; UA205180/2023/004368 від 16.12.2023; UA209230/2023/130698 від 16.12.2023; UA209230/2023/130606 від 15.12.2023; UA205050/2023/076009 від 15.12.2023; UA205050/2023/075839 від 14.12.2023; UA205050/2023/075837 від 14.12.2023; UA209230/2023/129777 від 13.12.2023; UA205050/2023/075724 від 13.12.2023; UA205180/2023/004190 від 12.12.2023; UA209230/2023/129226 від 12.12.2023; UA209230/2023/129067 від 11.12.2023; UA209230/2023/128952 від 11.12.2023; UA209230/2023/128874 від 11.12.2023; UA209230/2023/128833 від 11.12.2023; UA209230/2023/128433 від 09.12.2023; UA209230/2023/128202 від 08.12.2023; UA209230/2023/128031 від 08.12.2023; UA209230/2023/128016 від 08.12.2023; UA205050/2023/075140 від 07.12.2023; UA209230/2023/127627 від 06.12.2023; UA205140/2023/102146 від 06.12.2023; UA209230/2023/127115 від 05.12.2023; UA209230/2023/127081 від 05.12.2023; UA205140/2023/101523 від 04.12.2023; UA205050/2023/074875 від 04.12.2023; UA205050/2023/074867 від 04.12.2023; UA209230/2023/126918 від 04.12.2023; UA205050/2023/074498 від 01.12.2023; UA205180/2024/001727 від 31.01.2024; UA205180/2024/001686 від 30.01.2024; UA205180/2024/001688 від 30.01.2024; UA205180/2024/001667 від 30.01.2024; UA205180/2024/001645 від 30.01.2024; UA205180/2024/001647 від 30.01.2024; UA209230/2024/009366 від 30.01.2024; UA205050/2024/006947 від 30.01.2024; UA205050/2024/006946 від 30.01.2024; UA205180/2024/001730 від 30.01.2024; UA205180/2024/001744 від 30.01.2024; UA205050/2024/006863 від 29.01.2024; UA205050/2024/006877 від 29.01.2024; UA205050/2024/006860 від 29.01.2024; UA209230/2024/009085 від 29.01.2024; UA205180/2024/001574 від 29.01.2024; UA209230/2024/008680 від 29.01.2024; UA205180/2024/001512 від 27.01.2024; UA205050/2024/006431 від 26.01.2024; UA205050/2024/006329 від 25.01.2024; UA205180/2024/001241 від 24.01.2024; UA205180/2024/001235 від 24.01.2024; UA205180/2024/001221 від 24.01.2024; UA205180/2024/001173 від 23.01.2024; UA205050/2024/006045 від 23.01.2024; UA209230/2024/006883 від 23.01.2024; UA205050/2024/006046 від 23.01.2024; UA209230/2024/006853 від 23.01.2024; UA205050/2024/006029 від 23.01.2024; UA209230/2024/006712 від 23.01.2024; UA205140/2024/004588 від 22.01.2024; UA205140/2024/004581 від 22.01.2024; UA205140/2024/004513 від 22.01.2024; UA205180/2024/001079 від 22.01.2024; UA205140/2024/004462 від 22.01.2024; UA205180/2024/001074 від 22.01.2024; UA205180/2024/001065 від 22.01.2024; UA209230/2024/005838 від 20.01.2024; UA209230/2024/005730 від 19.01.2024; UA205180/2024/000961 від 19.01.2024; UA205050/2024/005520 від 19.01.2024; UA205050/2024/005434 від 18.01.2024; UA205050/2024/005433 від 18.01.2024; UA209230/2024/004888 від 17.01.2024; UA209230/2024/004811 від 17.01.2024; UA205050/2024/005230 від 17.01.2024; UA209230/2024/004242 від 16.01.2024; UA209230/2024/004168 від 16.01.2024; UA209230/2024/003713 від 15.01.2024; UA209230/2024/003757 від 15.01.2024; UA209230/2024/003553 від 13.01.2024; UA209230/2024/003447 від 13.01.2024; UA205050/2024/004770 від 12.01.2024; UA209230/2024/003274 від 12.01.2024; UA209230/2024/003267 від 12.01.2024; UA209230/2024/003067 від 12.01.2024; UA209230/2024/003077 від 12.01.2024; UA209230/2024/003076 від 12.01.2024; UA209230/2024/003079 від 12.01.2024; UA209230/2024/003040 від 12.01.2024; UA209230/2024/002957 від 11.01.2024; UA209230/2024/002882 від 11.01.2024; UA209230/2024/002886 від 11.01.2024; UA209230/2024/002897 від 11.01.2024; UA209230/2024/002650 від 10.01.2024; UA209230/2024/002649 від 10.01.2024; UA209230/2024/002600 від 10.01.2024; UA209230/2024/002482 від 10.01.2024; UA209230/2024/002498 від 10.01.2024; UA209230/2024/002356 від 10.01.2024; UA209230/2024/002362 від 10.01.2024; UA205140/2024/001465 від 09.01.2024; UA209230/2024/002145 від 09.01.2024; UA209230/2024/002107 від 09.01.2024; UA209230/2024/002037 від 09.01.2024; UA209230/2024/002022 від 09.01.2024; UA209230/2024/001864 від 08.01.2024; UA209230/2024/001873 від 08.01.2024; UA209230/2024/001870 від 08.01.2024; UA209230/2024/001831 від 08.01.2024; UA205140/2024/001176 від 08.01.2024; UA209230/2024/001710 від 08.01.2024; UA205140/2024/001147 від 08.01.2024; UA205140/2024/001130 від 08.01.2024; UA205140/2024/001103 від 08.01.2024; UA209230/2024/001636 від 08.01.2024; UA209230/2024/001616 від 08.01.2024; UA209230/2024/001474 від 06.01.2024; UA209230/2024/001469 від 06.01.2024; UA209230/2024/001494 від 06.01.2024; UA209230/2024/001487 від 06.01.2024; UA209230/2024/001477 від 06.01.2024; UA209230/2024/001322 від 05.01.2024; UA209230/2024/001229 від 05.01.2024; UA209230/2024/001215 від 05.01.2024; UA209230/2024/001176 від 05.01.2024; UA209230/2024/001174 від 05.01.2024; UA205050/2024/003932 від 03.01.2024; UA205050/2024/003831 від 03.01.2024; UA209230/2024/000608 від 03.01.2024; UA205050/2024/003836 від 02.01.2024; UA209230/2024/000290 від 02.01.2024; UA209230/2024/000010 від 01.01.2024; UA205050/2024/010751 від 01.03.2024; UA205050/2024/010753 від 01.03.2024; UA209230/2024/019057 від 01.03.2024; UA205050/2024/010697 від 01.03.2024; UA209230/2024/018856 від 01.03.2024; UA209230/2024/018841 від 01.03.2024; UA209230/2024/019169 від 02.03.2024; UA209230/2024/019789 від 04.03.2024; UA209230/2024/019765 від 04.03.2024; UA209230/2024/019795 від 04.03.2024; UA205050/2024/011057 від 04.03.2024; UA205050/2024/011054 від 04.03.2024; UA209230/2024/019644 від 04.03.2024; UA209230/2024/019586 від 04.03.2024; UA205140/2024/015029 від 04.03.2024; UA205140/2024/015024 від 04.03.2024; UA205140/2024/015027 від 04.03.2024; UA205140/2024/015023 від 04.03.2024; UA205050/2024/010973 від 04.03.2024; UA205140/2024/015387 від 05.03.2024; UA205050/2024/011178 від 06.03.2024; UA209230/2024/020786 від 07.03.2024; UA209230/2024/020587 від 07.03.2024; UA209230/2024/020653 від 07.03.2024; UA209230/2024/020586 від 07.03.2024; UA205050/2024/011491 від 08.03.2024; UA209230/2024/021262 від 09.03.2024; UA209230/2024/021251 від 09.03.2024; UA205050/2024/011769 від 11.03.2024; UA209230/2024/021776 від 11.03.2024; UA209230/2024/021619 від 11.03.2024; UA209230/2024/021535 від 11.03.2024; UA209230/2024/021534 від 11.03.2024; UA209230/2024/021532 від 11.03.2024; UA209230/2024/021550 від 11.03.2024; UA209230/2024/021498 від 11.03.2024; UA209230/2024/021528 від 11.03.2024; UA209230/2024/021533 від 11.03.2024; UA205050/2024/011854 від 12.03.2024; UA209230/2024/022030 від 12.03.2024; UA209230/2024/021993 від 12.03.2024; UA209230/2024/022504 від 13.03.2024; UA205050/2024/012095 від 14.03.2024; UA209230/2024/022918 від 14.03.2024; UA209230/2024/022860 від 14.03.2024; UA205140/2024/017907 від 15.03.2024; UA205140/2024/017908 від 15.03.2024; UA209230/2024/023673 від 16.03.2024; UA209230/2024/024276 від 18.03.2024; UA209230/2024/024122 від 18.03.2024; UA209230/2024/024190 від 18.03.2024; UA209230/2024/024099 від 18.03.2024; UA209230/2024/024094 від 18.03.2024; UA209230/2024/024000 від 18.03.2024; UA209230/2024/023825 від 18.03.2024; UA209230/2024/024477 від 19.03.2024; UA205050/2024/012555 від 19.03.2024; UA205140/2024/018827 від 19.03.2024; UA205140/2024/018825 від 19.03.2024; UA209230/2024/024449 від 19.03.2024; UA209230/2024/025029 від 20.03.2024; UA205140/2024/019163 від 20.03.2024; UA205140/2024/019167 від 20.03.2024; UA209230/2024/024974 від 20.03.2024; UA205050/2024/012632 від 20.03.2024; UA205140/2024/019373 від 21.03.2024; UA205140/2024/019383 від 21.03.2024; UA209230/2024/025285 від 21.03.2024; UA209230/2024/025271 від 21.03.2024; UA205050/2024/012887 від 22.03.2024; UA209230/2024/025988 від 23.03.2024; UA209230/2024/026700 від 25.03.2024; UA205050/2024/013201 від 25.03.2024; UA205050/2024/013200 від 25.03.2024; UA209230/2024/026527 від 25.03.2024; UA209230/2024/026263 від 25.03.2024; UA209230/2024/026268 від 25.03.2024; UA209230/2024/027546 від 27.03.2024; UA209230/2024/027473 від 27.03.2024; UA205050/2024/013390 від 27.03.2024; UA209230/2024/027333 від 27.03.2024; UA209230/2024/027272 від 27.03.2024; UA205140/2024/021312 від 29.03.2024; UA209230/2024/028644 від 31.03.2024.

Контролюючий орган вказує, що до перевірки надано в повному обсязі ВМД, та звіти комісіонера до них. Ввезення товару здійснено комісіонерами, згідно актів приймання-передачі товару до договору комісії - на Склад Комітента (ТОВ «БРЕНДІ ПРОПЕРТІ).

В рядку 19 декларації порушень не встановлено.

Та, щодо визначення суми від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню встановлено порушення її формування за наслідками імпорту товарів на умовах Договорів Комісії та Додатків. Перевірено ВМД та звіти комісіонерів.

Виходячи з Договорів Комісії та звітів комісіонерів, зокрема розрахунки з комісіонером, який придбаває товари за рахунок емітента та здійснює розмитнення товарів та сплачує ПДВ до бюджету, визначає податкові зобов`язання за датою отримання винагороди на поточний рахунок або за датою підписання акту наданих послуг, зазначено, що станом на момент проведення перевірки, та станом на момент реєстрації результатів перевірки відсутні виписані первинні документи щодо визначення податкових зобов`язань за операцією з надання комісійної послуги, за яку він отримує плату, та, відповідно, згідно даних ЄРПН відсутня виписана та зареєстрована податкова накладна, щодо визначення податкових зобов`язань за операцією з надання комісійної послуги, за яку він отримує плату. Згідно виписки банку ТОВ «БРЕНД ППРОПЕРТІ» за листопад та грудень 2023 року та січень, березень 2024 року відсутня оплата здійснених послуг комісії. Контролюючий орган зазначає, що за даними умовами Договори Комісії не можна вважати завершеними, у ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за Договорами Комісії до моменту повного виконання умов Договору, відповідно зафіксовано про відмову у бюджетному відшкодуванні за березень 2024 року у сумі 35 617 259,00 грн.

В Акті перевірки зафіксовані також відомості митної служби () за певними ВМД, та відмічено, що за платіжними дорученнями, що підтверджують факт сплати ПДВ на митниці, але при обрахунку суми ПДВ за березень 2024 року участі не беруть.

Відтак, в Акті перевірки зафіксовано порушення:

п. 198.1 п. 198.2 п. 198.3 статті 198, п. 200.1 пп. «б» п. 200.4 статті 200 ПК України з урахуванням вимог п. 200.14 статті 20 ПК України.

На адресу позивача надійшло податкове повідомлення - рішення від 26.06.2024 №320110705 за формою «ВЗ», яким відмовлено ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» у наданні бюджетного відшкодування за березень 2024 року у розмірі 35 617 259, 00 грн.

ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» вважаючи податкове повідомлення-рішення №320110705 за формою «ВЗ» протиправним, звернулось до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що первинним документом , що посвідчує право на віднесення сум податкового кредиту в даній справі є вантажно-митна декларація на імпортований товар. Оскільки за наданими позивачем ВМД при ввезенні на митну територію України всі митні платежі сплачено, то відмові податкового органу у наданні сум бюджетного відшкодування є протиправною.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норми ПК України регулюють відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 Кодексу.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

6) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку. уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно п. 187.8 ст. 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.14 ст. 200 ПК України у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету у країни, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (пункт 200.7 статті 200 Кодексу).

Таким чином, платник податку на додану вартість до бюджетного відшкодування має право віднести від`ємне значення, сформоване за рахунок сум податку, нарахованих та фактично сплачених отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200-1 ПК України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

З огляду на наведене вище, аналіз наведених положень ПК України дає підстави для висновку про те, що податковий кредит з податку на додану вартість та право на отримання бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, мають бути підтверджені фактично здійсненими господарськими операціями, належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність цих операцій, також відповідними платіжними документами, які є підставою для формування податкового обліку платника. Такі документи платник податку зобов`язаний подати перш за все до перевірки.

Так, як вбачається з Акту перевірки, у періоди, які охоплювались перевіркою, позивачем включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за результатами здійснення господарських операцій з придбання товарів, ввезених на митну територію України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» та ТОВ «ЕШПАДА» укладено Договір комісії №ES-BP-1 від 13.11.2023 року; між ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТ» та ТОВ «ФУНШАЛ» укладено Договір комісії №FUN-BP-12.23 від 01.12.2023; між ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» та ТОВ «СМІЧОВ» укладено Договір комісії №SMI-BP-4 від 01.12.2023; між ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТ» та ТОВ «КОРНІВ» укладено Договір комісії №BP-KR-3 від 13.01.2023 року; між ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» та ТОВ «ХАРЦИСК» укладено Договір комісії №КН-ВР-4 від 04.12.2023 за умовами яких Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента здійснювати, зокрема:

- придбання у нерезидентів України вживаного одягу, взуття;

- укладення імпортних зовнішньоекономічних договорів купівлі-продажу товару з нерезидентами;

- здійснення транспортування товару відповідно до базису поставки;

- укладення необхідних договорів для митного оформлення товару.

Якщо згідно з договором комісії Комісіонер за рахунок Комітента придбаває товари у нерезидента та при їх розмитненні здійснює оплату ПІДВ до бюджету, то право на віднесення суми ПІДВ до податкового кредиту виникає лише у Комітента - власника таких товарів на підставі митної декларації, оформленої відповідно до вимог законодавства, в якій він має бути вказаний як одержувач (власник) товару.

При цьому, встановлено, що Комісіонер визначає податкові зобов`язання за операцією з надання комісійної послуги, за яку він отримує плату, виходячи з суми комісійної винагороди, за правилом першої події:

- або за датою отримання винагороди від Комітента на поточний рахунок;

- або за датою підписання акта наданих послуг.

Під час апеляційного розгляду справи, колегією суддів встановлено, що станом на момент проведення перевірки, та станом на момент реєстрації результатів перевірки були відсутні виписані первинні документи щодо визначення податкових зобов`язань за операцією з надання комісійної послуги, за яку він отримує плату, та, відповідно, згідно даних ЄРПН - відсутня виписана та зареєстрована податкова накладна, щодо визначення податкових зобов`язань за операцією з надання комісійної послуги, за яку він отримує плату.

При цьому, згідно виписки банку ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» за жовтень-грудень 2023 року та січень-квітень 2024 року відсутня оплата здійснених послуг комісії.

Разом з тим, пунктом 3.2 вищевказаних Договорів комісії регламентується, що Комітент перераховує грошові кошти для оплати Продавцям нерезидентам України за поставлений товар на поточний рахунок Комісіонера, зазначений в п.8 цього Договору, в національній валюті України - гривні.

Згідно з пунктом 3.5 вищезазначених Договорів комісії за послуги, надані за цим Договором, Комітент сплачує Комісіонеру комісійну винагороду за кожну поставлену Партію товару в розмірі та порядку, що визначається у Додатках до договору комісії, а також компенсує Комісіонеру всі додаткові витрати, понесені ним у зв`язку з виконанням цього Договору.

Так, згідно виписок по рахунках вбачається, що позивач здійснював оплату за Договором комісії:

- №ES-BP-1 від 13.11.2023 року - 21.12.2023, 15.12.2023, 13.12.2023, 01.12.2023, 25.01.2024;

- №BP-KR-3 від 13.01.2023 року - 19.12.2023, 22.11.2023, 10.11.2023, 09.11.2023, 08.11.2023, 07.11.2023, 07.11.2023, 06.11.2023, 03.11.2023;

- №КН-BP-4 від 04.12.2023 року - 23.01.2024, 12.01.2024, 08.01.2024, 05.01.2024;

- №BP-KR-3 від 13.01.2023 року - 10.01.2024, 08.01.2024.

Проте, згідно наданих банківських виписок в графі «Призначення платежу» вказується - Відшкодування витрат згідно договору комісії, а отже як вказувалось раніше, оплата за комісійні послугу - відсутня.

Окрім того, колегія суддів враховує, що згідно пункту 4.8 вищезазначених Договорів комісії передбачено, що Комісіонер зобов`язується надати податкову накладну, складену відповідно до ст. 201.1 ПКУ в електронному вигляді з дотриманням умов щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У випадку, якщо в результаті порушення Комісіонером встановлених чинним законодавством вимог до форми, порядку складання та реєстрації податкової накладної, Комітент втратить право на включення до податкового кредиту суми ПІДВ, Комісіонер, за письмовою вимогою Комітента, сплачує Комітенгу штраф у розмірі, еквівалентному сумі податкового кредиту за такою податковою накладною.

Відповідно до підпункт 206.1 статті 206 ПК України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Згідно з підпунктом "ґ" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 198.2 статті 198 ПК України для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 Кодексу

Таким чином, з аналізу наведених правових норм слідує, якщо при здійсненні операцій із ввезення товарів на митну територію України у митному режимі імпорту платником податку сплачено суму податку до бюджету і така сплата підтверджується митними деклараціями, в тому числі тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, платник податку має право на включення такої суми податку до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду, в якому відбулося оформлення відповідної митної декларації.

При цьому, колегія суддів наголошує, що право на включення суми ПДВ до податкового кредиту на підставі належним чином оформленої митної декларації (у тому числі тимчасової та додаткової) виникає у платника податку виключно у межах сплаченої до бюджету суми ПДВ та у тому звітному періоді, в якому оформлено таку митну декларацію (така сума ПДВ не може бути включена до податкового кредиту будь-якого іншого звітного (податкового) періоду).

Отже, положеннями Податкового кодексу України не передбачено можливість здійснити оплату за імпортними операціями у майбутньому за попередні періоди.

У той же час, судом апеляційної інстанції досліджено банківські виписки, надані платником до матеріалів справи. При проведенні аналізу виявлено перерахунок коштів на Комісіонерів, але в призначенні не зазначено щодо оплати розмитнення та митних платежів.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави вважати зазначені перерахування коштів як оплату за розмитнення ввезеного товару.

Наразі, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначаються Законом України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», із змінами та доповненнями (далі - Закон №996-XIV).

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Аналіз чинних норм законодавства України свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.

Відображенню у бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Відповідно до п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Також, пунктом 201.8 ст. 201 ПК України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що позивачем порушено п.п. «б» п.200.4 ст 200 Податкового кодексу України, оскільки дії Договору не завершені, що тягне за собою їх розгляд як таких, що порушені. Тобто, у ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ» фактично відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за Договорами комісії до моменту повного виконання умов Договору.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків передбачений ст.200 Податкового Кодексу України, де вказано, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200. 2. Податкового кодексу України - при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку - на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Так, п.200.4. Податкового кодексу України - при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

- або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200'.3 статті 200' цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

Та, відповідно до п. 200.14 ст. 200 ПК України:

- при перевищенні заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, означеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування (пп. «б» п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України);

- при з`ясуванні за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування (пп. «в» п. 200.14 ст. 200 ПКУ).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ПРОПЕРТІ» відмовити.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ПРОПЕРТІ» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

(повний текст постанови складено 14.04.2025р.)