Справа № 560/15920/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/15920/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

15 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ІНТЕРКОМ» до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ІНТЕРКОМ» звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Хмельницької митниці, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA400030/2024/000002/1 від 27.06.2024;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000083 від 27.06.2024.

Позов мотивований тим, що відповідач протиправно прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, адже подані документи підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що оскаржувані рішення винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами Митного кодексу України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень.

10 березня 2025 року на адресу суду надійшов відзив від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ІНТЕРКОМ». У поданому відзиві представник позивача просить апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року у справі №560/15920/24 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року у справі №560/15920/24 без змін.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.06.2024 товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія ІНТЕРКОМ" оформлено та подано відповідачу митну декларацію 24UA30U1, якою заявлено до митного оформлення імпортований товар: хімічно модифікований, гідролізований, з низькою в`язкістю харчовий крохмаль, очищений із звичайної кукурудзи FLOJEL 60 25kg - 22000 кг. Зовнішній вигляд: дрібний білий/кремовий порошок. Партія: CLN035 - 15525 кг. Вологість 11,10%, pH 5,0. Дата виготовлення: 07/11/2023. Термін придатності: 06/11/2025. Партія: CLN02 - 6475 кг. Вологість 10,90%, pH 5,4. Дата виготовлення: 06/11/2023. Термін придатності: 04/11/2025. Призначений для використання у харчовій промисловості. Пакування: паперові мішки на 25 кг. Виробник: Ingredion Germany GmbH. Торгівельна марка: Ingredion.

Загальною вартістю 24 200,00 EUR, та додатково транспортні витрати у розмірі 32 222,56 грн) за методом визначення митної вартості - 1 (за ціною договору).

Для митного оформлення митному органу було подано, зокрема, такі документи: пи пакувальний лист (Packing list) № від 20.06.2024; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №924007635 від 20.06.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 20.06.2024; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) А 37484521 від 20.06.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №ІН-2506/2 від 25.06.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №25/06/2024-2 від 25.06.2024; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 10.06.2024; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №3-1/177 від 21.06.2024; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №б/н від 26.06.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №12 від 02.01.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №13 від 01.08.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.01.2017; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №26 від 20.06.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного - кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №UАІК 04.16 від 01.04.2016; договір про надання послуг митного брокера №263-Б від 18.08.2015; договір (контракт) про перевезення №141223/14-1 від 14.12.2023; договір (контракт) про перевезення №15032023/15-1 від 03.03.2023; заява декларанта або уповноваженої ним особи, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів б/н від 05.03.2018; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними ор агами.

Однак, за результатами перевірки митної декларації та документів, що підтверджують визначену митну вартість товару митним органом було відмовлено в митному оформленні товару та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000083 від 27.06.2024, а також було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA400030/2024/000002/1 від 27.06.2024, відповідно до якого митну вартість товару було збільшено.

Позивач вважаючи оскаржувані рішення протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 Митного кодексу України встановлено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно з частиною першою статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів, відповідно до частини першої статті 52 Митного кодексу України, здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Приписами частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до положень частин першої, другої, третьої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, згідно з частиною першою статті 54 Митного кодексу України, здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право митниці витребувати додаткові документи у декларанта з метою вчинення дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів, виникає за наявності у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості декларантом. При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Встановивши відсутність достатніх відомостей, які підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній в постановах Верховного Суду України від 02.06.2015 у справі №21-498а15 та Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №821/1050/17.

Суд враховує, що позивач надав усі документи, наведені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, які містили числові показники ціни товару.

У графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів митним органом зазначено, що до митного оформлення не подано документи, передбачені договорами перевезення та експедиції. Документи подані відповідно до ч.2 та ч.3 cт. 53 МКУ, містять розбіжності, що впливають на правильність визначення митної вартості, а саме: в частині належного підтвердження складових митної вартості товару, а саме перевезення, страхування тощо. Розбіжності в частині особи, яка здійснювала оплату за навантаження-розвантаження вантажу. Транспортні витрати з місця відвантаження до кордону України як такі, що відповідно до cт. 58 МКУ включаються до митної вартості товару складають 28,72 грн за 1 км, а після кордону України 69,54 грн за 1 км. Окрім цього, подані до митного оформлення документи не містять числових значень інших складових митної вартості, які визначені частиною 10 статті 58 МКУ, зокрема: вартості завантаження та страхування товару.

Слід зазначити, що вказані твердження митного органу спростовуються як наявними в матеріалах справи документами, так і фактичними даними, оскільки умови поставки товару здійснювались згідно положень Інкотерсмс FCA Hamburg Warehouse. Вказане зазначено у рахунку №924007635 від 20.06.2024. Оскільки адресою продавця є місто Гамбург (Німеччина), то фактично відвантаження товару відбулося зі складу продавця.

Згідно з Інкотермс 2010 FCA (...named place) англ. Free Carrier, або Вільний перевізник (...назва місця) - термін Інкотермс 2000 та 2010, який означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Слід зазначити, що вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

Отже, відповідальність за завантаження товару несе продавець, а відтак у вартість товару вже включені вказані витрати.

Додатково довідкою про транспортні витрати №25/06/2024-2 від 25.06.2024 перевізником зазначено розмір транспортних витрат на транспортування від міста Гамбург до міста Ягодин (кордон з Україною) у розмірі 32 222,56 грн та зазначено, що навантажувально - розвантажувальні роботи здійснювались за рахунок відправника. Страхування вантажу не здійснювалось, вказане також підтверджує безпідставність тверджень митного органу щодо розбіжностей щодо вартості перевезення та страхування. Вартість завантаження товару та страхування не зазначалась, оскільки вказані послуги не замовлялися та не оплачувалися позивачем додатково. Вказане підтверджується, зокрема, і довідкою №25/06/2024-2 від 25.06.2024.

Джерелом числового значення митної вартості товару є МД від 11.06.2024 24UA44U0 згідно якої за рівнем митної вартості 1,4642 доларів США/кг здійснено митне оформлення такого ж товару даним відправником. Коригування та пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційні умови тощо відсутні в зв`язку відсутністю інформації про вплив їх на рівень митної вартості.

Відносно ціни товару, визначеної митним органом на рівні 1,4642 доларів США/кг. Слід зазначити, що митним органом не враховано лист про зниження ціни від 31.05.2024, яким фактично і обґрунтовується зниження постачальником ціни на вказану групу товарів та прайс-лист від 10.06.2024, відповідно до якого встановлено ціну на вказаний товар у розмірі 1100 євро за 1000 кг.

Вказане також підтверджується як інвойсом, так і експортною митною декларацією та позитивними результатами державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №11596765 від 25.06.2024.

Додатково, вказане також підтверджується експертним висновком Рівненської ТПП від 26.06.2024 та висновком №3-1/777 від 21.06.2024, виданого ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків».

Разом з тим, усі основні і додаткові документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, тобто ті, які визначені у ч.ч. 1-2 ст. 53 МК України, декларант митному органу надав.

Таким чином, усі зауваження митного органу з приводу наявності у нього сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості та з приводу не підтвердження позивачем числових значень складових митної вартості є необґрунтованими.

Слід зауважити, що фактичною підставою для сумнівів відповідача у правильності визначення позивачем митної вартості товарів слугувала інформація, наявна у митній декларації 11.06.2024 24UA44U0 1,4642 доларів США за кг, про що прямо вказано у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Разом з тим, в частині 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надання додаткових документів, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України.

З урахуванням того, що позивачем надано документи на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару та правильності обрання саме основного методу для визначення такої вартості, застосування митним органом резервного методу є необґрунтованим.

Тобто, право митниці на витребування додаткових документів закон пов`язує з вичерпним переліком підстав, які стосуються недоліків у наданих для митного оформлення товарів основних документах для підтвердження митної вартості товарів, перелік яких наведено у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в довідниках та інших деклараціях щодо іншого товару мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

У постанові від 30.10.2018 у справі №826/25605/15 Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, на підтвердження правильності визначення останнім у митній декларації вартості товару та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття оскаржуваних рішень.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану метну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження і того чи іншого показника.

Дана позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 09.04.2020 у справі №826/4827/16, від 20.02.2020 у справі №П/811/2375/15, від 06.11.2019 у справі №804/5959/16.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті митним органом без урахування усіх обставин та без дотриманням норм чинного законодавства, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.