Справа № 420/13205/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/13205/24

Категорія: 111010000 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 21.11.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МЕРКУРІЙ +" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення, податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю "МЕРКУРІЙ +" звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС в Одеській області) про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 12 жовтня 2022 року №25/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 січня 2024 року №2995/15-32-04-09/39056181;

- визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 29 березня 2024 року №0-1532;

- визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 05 квітня 2024 року №241/15-32-13-08-22.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем безпідставно, оскільки ним на виконання приписів п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України 30 вересня 2022 року направлено до податкового органу заяву №3009/-1.22, в якій повідомлено про те, що внаслідок початку військової агресії російської федерації проти України господарська діяльність товариства зазнала значного негативного впливу та воно не може вчасно виконати податкові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. На підтвердження викладених у вищезазначеній заяві обставин ТОВ "МЕРКУРІЙ +" надало лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 та довідку банку, що підтверджувала недостатність коштів на розрахунковому рахунку підприємства для оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на той момент.

ТОВ "МЕРКУРІЙ +" просило ГУ ДПС України в Одеській області застосувати пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України до товариства з приводу звільнення від відповідальності за відсутність можливості своєчасного виконання своїх податкових обов`язків з сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з січня 2022 року до закінчення дії воєнного стану в Україні. Позивач вважає, що непослідовність дій відповідача позбавило можливості його подати додаткові документи на підтвердження зазначених у заяві підстав неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків, а прийняті рішення та акт перевірки не містять чіткого переліку документів, які мав він подати для прийняття позитивного рішення. На думку позивача, такі дії контролюючого органу порушують принцип стабільності та принцип правової визначеності, дотримання яких є невід`ємними ознаками правової держави.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що на підставі аналізу даних інтегрованих карток платника встановлено порушення вимог ПК України, а саме несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов`язання з плати за землю із затримкою до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

21 грудня 2023 року ТОВ "МЕРКУРІЙ +" отримано від ГУ ДПС в Одеській області акт про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів з посиланням на те, що ТОВ "МЕРКУРІЙ +" порушило термін сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки протягом строків, визначених п.57.1 ст. 57, п.266.10 ст. 266 розділу ХІІ ПК України. Дані перевірки свідчать про порушення платником терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки протягом строків, визначених п.57.1 ст. 57, п.266.10 ст. 266 розділу ХІІ ПК України. Несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 868 781,93 грн. за звітний період 2022-2023 роки.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року позовну заяву ТОВ "МЕРКУРІЙ +" до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення від 12 жовтня 2022 року №25/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, податкового повідомлення-рішення від 22 січня 2024 року №2995/15-32-04-09/39056181, податкової вимоги від 29 березня 2024 року №0-1532, рішення про опис майна у податкову заставу від 05 квітня 2024 року №241/15-32-13-08-22 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС в Одеській області від 12 жовтня 2022 року №25/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 22 січня 2024 року №2995/15-32-04-09/39056181.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ГУ ДПС в Одеській області від 29 березня 2024 року №0-1532.

Визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу ГУ ДПС в Одеській області від 05 квітня 2024 року №241/15-32-13-08-22.

Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ "МЕРКУРІЙ +" сплачений судовий збір у розмірі 9 084 грн.

В апеляційній скарзі ГУ ДПС в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції того факту, що позивачем несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов`язання з плати за землю із затримкою до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання;

- на думку апелянта, суд першої інстанції надав перевагу доводам позивача, не прийнявши до уваги доказів відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ "МЕРКУРІЙ +" посилається на правомірність оскаржуваного судового рішення та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ТОВ "МЕРКУРІЙ +" зареєстроване та перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області як платник податків.

ТОВ "МЕРКУРІЙ +" має право займатися наступними видами діяльності за КВЕД: 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (основний); 81.21 Загальне прибирання будинків; 81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів; 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Як вказує позивач, у зв`язку з бойовими діями на території України та різким зниженням ділової активності, в тому числі у м. Одесі, зниження попиту на оренду нежитлових приміщень, виїздом частини працівників за межі території України ТОВ "МЕРКУРІЙ +" з початком повномасштабного вторгнення не мало можливості проводили господарську діяльність у нормальному режимі, всі господарські операції були зведені до мінімально необхідних задля життєзабезпечення підприємства.

30 вересня 2022 року ТОВ "МЕРКУРІЙ +" направило до ГУ ДПС в Одеській області через електронний кабінет платника податків заяву №3009/-1.22, в якій повідомило про те, що внаслідок початку військової агресії російської федерації проти України господарська діяльність підприємства зазнала значного негативного впливу та воно не може вчасно виконати податкові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У вказаній заяві ТОВ "МЕРКУРІЙ +" повідомило, що на час військових дій підприємство не має змоги провадити повноцінну господарську діяльність та навіть управління підприємством неможливо було вести в нормальному режимі.

На підтвердження викладених у цій заяві обставин ТОВ "МЕРКУРІЙ +" надало лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 та довідку банку, що підтверджувала недостатність коштів на розрахунковому рахунку підприємства для оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на той момент.

У зв`язку з цим в заяві ТОВ "МЕРКУРІЙ +" просило податковий орган застосувати пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України з приводу звільнення від відповідальності за відсутність можливості своєчасного виконання своїх податкових обов`язків зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з січня 2022 року до закінчення дії воєнного стану в Україні.

Як вказує позивач, будь-якої відповіді від ГУ ДПС в Одеській області на вказану заяву від 30 вересня 2022 року ТОВ "МЕРКУРІЙ +" не отримувало.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду заяви від 30 вересня 2022 року та доданих документів ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення від 12 жовтня 2022 року №25/15-32-04 щодо можливості ТОВ "МЕРКУРІЙ +" своєчасного виконання свого податкового обов`язку.

ТОВ "МЕРКУРІЙ +" у зв`язку з можливістю сплачувати податки сплатило до державного бюджету у повному обсязі податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022-2023 роки.

ГУ ДПС в Одеській області 16 листопада 2023 року провело камеральну перевірку ТОВ "МЕРКУРІЙ +" щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за результатами якої складений акт №32118/15-32-04-09/39056181.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, протягом строків, визначених п.57.1 ст. 57, п.266.10 ст. 266 ПК України, несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 868 781,93 грн. за звітний податковий період 2022-2023 роки.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки від 16 листопада 2023 року №32118/15-32-04-09/39056181 та подав на них заперечення, однак такі заперечення ГУ ДПС в Одеській області залишені без задоволення та за результатами перевірки позивачу направлено податкове повідомлення-рішення від 22 січня 2024 року №2995/15-32-04-09/39056181, яким за порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, протягом строків, визначених п.57.1 ст. 57, п.266.10 ст. 266 ПК України, зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10 % 86 878,20 грн.

ГУ ДПС в Одеській області з метою погашення заборгованості направлялася ТОВ "МЕРКУРІЙ +" податкова вимога форми "Ю" від 29 березня 2024 року №0-1532 про наявний податковий борг у сумі 868 78,20 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

05 квітня 2024 року ГУ ДПС в Одеській області прийняло рішення про опис майна у податкову заставу №241/15-32-13-08-22, яким вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності платника податків ТОВ "МЕРКУРІЙ +".

Позивач не погодився із зазначеними рішенням щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, податковим повідомленням-рішенням, податковою вимогою, рішенням про опис майна у податкову заставу та звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час розгляду справи не доведено, що позивач мав можливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо сплати до бюджету податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022-2023 роки, а також не доведено наявність в його вини у вчиненні таких дій, тобто не доведено правомірність та обґрунтованість застосування штрафу у сумі 86 878,20 грн.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст.ст. 4, 14, 16, 36, 46, 56, 57, 88, 89, 112, 277 ПК України, розділу XX "Перехідні положення" ПК України", ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", п.6 "Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)", затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п.15.1 ст. 15, пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12 травня 2022 року №2260-IX установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

Згідно положень пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п.46.2 ст. 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.

Платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.

У разі самостійного виправлення платником податків у податкових періодах до 25 липня 2022 року, з дотриманням порядку, вимог та обмежень, визначених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що призвели до заниження податкового зобов`язання у звітних (податкових) періодах, що припадають на період дії воєнного стану, такі платники звільняються від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, та пені.

Платники податку на додану вартість, тимчасово, до припинення або скасування воєнного стану, не мають права на подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, передбаченого п.50.1 ст. 50 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди до лютого 2022 року із показниками на зменшення податкових зобов`язань та/або декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, "Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України" та "Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента" були затверджені наказом Міністерства фінансів від 29 липня 2022 року №225 та набрали чинності 06 вересня 2022 року.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ "Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 29 липня 2022 року №225, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2022 року за №967/38303, до платників податків / податкових агентів, які не можуть виконувати податкові обов`язки, передбачені Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником такого обов`язку, передбачені цим Порядком.

Підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);

5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами: посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи; юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи;

6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Згідно з п.4 Розділу ІІ "Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 29 липня 2022 року №225, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2022 року за №967/38303, до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких після дати набрання чинності цим Порядком з`явилася можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі відсутності у платника податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у строки, визначені пунктом 3 цього розділу, платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.

Відповідно п.п.1, 2 Розділу ІІІ "Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 29 липня 2022 року №225, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2022 року за №967/38303, заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.

У разі недостатності документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, контролюючий орган направляє попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі Попереднє рішення) за формою, що додається, з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів (копій документів) на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Попереднє рішення має бути направлене платнику податків не пізніше 20 календарних днів з дня, наступного за днем отримання контролюючим органом заяви та відповідних документів (копії документів), інформації у порядку передбаченому пунктом 3 цього розділу.

Платник податку може подати до контролюючого органу додаткові документи (копії документів) обґрунтування/пояснення на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем отримання попереднього рішення.

Додаткові документи (копії документів) обґрунтування / пояснення розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання.

Якщо платник податку не надав додаткових документів (копій документів), обґрунтувань / пояснень на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання податкових обов`язків, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення на підставі попередньо поданої платником податків заяви, документів (копій документів) та інформації, що можуть бути використані для підтвердження можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податку своїх податкових обов`язків.

Контролюючий орган у разі потреби може звертатися до компетентних органів щодо додаткового підтвердження обставин, викладених у заяві платника податків та відповідних документах.

Обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено відповідно до Кодексу в адміністративному чи судовому порядку.

"Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента", затверджений Наказом Міністерства фінансів України 29 липня 2022 року №225, включає:

1. Акт, що засвідчує факт пожежі, складений відповідно до вимог п.7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року №2030;

2. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі його знищення відповідно до Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року №599);

3. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення, отриманий у порядку, встановленому КПК України, у разі викрадення основних засобів або руйнування/втрати майна;

4. Інші документи, складені відповідно до вимог підпунктів 14, 15 пункту 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №326;

5. Документ, що підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках платника податків (виписка з рахунків клієнта банку на дату подання до банку розрахункового документа на сплату податків);

6. Копія наказу підприємства про призупинення роботи підприємства та його працівників або встановлення простою в роботі підприємства, викликане обставинами непереборної сили (із зазначенням дати початку і закінчення такого призупинення (за можливості));

7. Документ або повідомлення оператора поштового зв`язку (вказується посилання на офіційну сторінку оператора, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення функціонування оператора поштового зв`язку та/або об`єктів поштового зв`язку на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації;

8. Документ або повідомлення банку (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення роботи банку або його відокремлених підрозділів та/або платіжних систем у зв`язку із введенням воєнного стану;

9. Копії платіжних доручень (розрахункових та інших документів щодо ініціювання переказу коштів) або їх скріншот (знімок екрану) платника податків на сплату узгоджених сум грошових зобов`язань, податкового боргу, поданих до банку, що залишилися невиконаними, оскільки кошти не були зараховані до бюджету у зв`язку з відключенням банку від системи електронних платежів або порушенням у роботі системи авторизації банку. Надається разом із документом або повідомленням, зазначеним у п.8 цього Переліку;

10. Документ або повідомлення (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщено таке повідомлення), що підтверджує вимушене призупинення роботи головних управлінь Казначейства у зв`язку з введенням воєнного стану;

11. Повідомлення, що підтверджує аварійне (незаплановане) відключення постачання електроенергії в умовах воєнного стану, суб`єкта господарювання до сфери обслуговування якого належить таке підприємство, зокрема скріншот повідомлення в месенджер (Viber, Telegram тощо) і мобільних додатках;

12. Документ, що підтверджує вимушене відключення надання послуг глобальної мережі Інтернет, пов`язане з введенням воєнного стану, що унеможливило надання податкової звітності в електронній формі (інформаційне повідомлення інтернет-провайдера);

13. Документи, що свідчать про пошкодження, знищення, втрату майна, що знаходиться на балансі підприємства і є об`єктом оподаткування, єдиним джерелом для сплати податків або яке перебуває у податковій заставі (акт про надзвичайну подію, інвентаризаційний опис, протокол інвентаризаційної комісії, підписаний представником територіального органу ДСНС, згідно з якими відбувається відображення таких подій у бухгалтерському обліку та викладаються фактичні події, зазначаються понесені матеріальні втрати (перелік майна, його вартість); заява до правоохоронних органів; акт незалежного оцінювача; наявність страхового полісу, заява про страховий випадок тощо);

14. Документи, що свідчать про акти мародерства, грабежу, рейдерства, захоплення майна та примусове захоплення приміщення (копія заяви до територіального органу внутрішніх справ та документ, виданий відповідним правоохоронним органом щодо реєстрації кримінального провадження тощо);

15. Документи, що свідчать про подання заяви до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення та реєстрації кримінального провадження за результатами розгляду такої заяви;

16. Документи, що свідчать про пошкодження, втрату, знищення, зіпсуття документів бухгалтерського обліку або неможливості їх вивезення з територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації (інформація про подання до контролюючого органу повідомлення згідно пункту 44.5 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України, повідомлення про неможливість вивезення первинних документів згідно пункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України);

17. Подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія).

Підставою для прийняття ГУ ДПС в Одеській області рішення від 12 жовтня 2022 року №25/15-32-04 щодо можливості ТОВ "МЕРКУРІЙ +" своєчасного виконання свого податкового обов`язку була недостатність наданих документів із заявою про неможливості своєчасного виконання платником податку свого податкового обов`язку.

Разом з цим, у разі недостатності документів, що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, контролюючий орган направляє попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків відповідно до вимог Розділу ІІІ "Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України".

Однак, апелянтом не було надано належних та допустимих доказів, що ним приймалося попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Колегія суддів, як і суд першої інстанції дійшла висновку, що відповідачем порушено вимоги "Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України" щодо необхідності прийняття попереднього рішення з пропозицією надати конкретні додаткові документи на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, протилежного під час розгляду справи не було доведено.

Отже, за наявності вказаних обставин позивач був позбавлений у разі необхідності довести неможливість виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України станом на дату подання відповідної заяви.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач опинився в ситуації правової невизначеності, оскільки суб`єктом владних повноважень фактично ігнорувалися імперативні вимоги "Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України".

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції було надано оцінку необґрунтованості та безпідставності посилання апелянта в оскаржуваному рішенні від 12 жовтня 2022 року №25/15-32-04 на те, що позивач не надав достатніх доказів неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку, оскільки як зазначалося він до заяви до податкового органу додав лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 та довідку банку про недостатність коштів на розрахунковому рахунку.

Листом Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до п. 6.1, 6.2 "Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)", затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18 грудня 2014 року №44(3), підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 3.1 регламенту, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов`язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставиною та неможливістю виконання зобов`язання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо).

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Разом з цим, з початком військової агресії Російської Федерації проти України Торгово-промислова палата України спростила порядок засвідчення форс-мажорних обставин, опублікувавши на своєму офіційному веб-сайті 28 лютого 2022 року загальний офіційний лист, яким засвідчено форс-мажорні обставини військову агресію Російської Федерації проти України.

Це свідчить, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором.

З урахуванням зазначеного, оскільки ГУ ДПС в Одеській області порушено порядок розгляду заяви ТОВ "МЕРКУРІЙ +" від 30 вересня 2022 року №3009/-1.22 щодо неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, а також позивачем надавалися до податкового органу наявні документи, що підтверджують неможливість виконання податкових обов`язків, рішення відповідача від 12 жовтня 2022 року №25/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку є передчасним.

Колегія суддів звертає увагу, що за загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Однак, в оскаржуваному рішенні апелянт не зазначив належних правових підстав для неврахування вказаних позивачем обставин неможливості виконання своїх податкових обов`язків, як і не вказав доказів, відсутність яких стала наслідком прийняття цього рішення.

Колегія суддів, як і суд першої інстанції вважає, що відсутність конкретизації щодо обставин прийняття спірного рішення з боку відповідача не тільки позбавляє права позивача на обґрунтоване та вмотивоване оскарження вказаного рішення, але і свідчить про недотримання суб`єктом владних повноважень вимог Конституції України щодо обов`язку діяти в межах повноважень, на підставі та у спосіб, встановлений законодавством.

Відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, крім іншого: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Згідно з п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Юридична конструкція норми п. 56.21 ст. 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом.

При цьому, тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 лютого 2021 року у справі №380/671/20.

Щодо необхідності доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Згідно з пп. 266.1.1 п. 266.1, пп. 266.2.1 п. 266.2, пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до положень п.266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується юридичними особами авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації. Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Податковим повідомленням-рішенням від 22 січня 2024 року №2995/15-32-04-09/39056181 до ТОВ "МЕРКУРІЙ +" за порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання (868 781,93 грн.) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022-2023 роки застосовано штраф у розмірі 10 % - 86878,20 грн.

Відповідно до положень п.109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Згідно з п.п. 112.1, 112.2, 112.7 ст. 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Таким чином, оскільки ТОВ "МЕРКУРІЙ +" в передбаченому законодавством порядку зверталося до податкового органу із заявою про неможливості своєчасного виконання свого податкового обов`язку, рішення відповідача від 12 жовтня 2022 року №25/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку є необґрунтованим та протиправним, а також те, що позивач незважаючи на умови дії форс-мажорних обставин та введення воєнного стану виконав свій податковий обов`язок щодо сплати до державного бюджету у повному обсязі податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022-2023 роки, тому суд вважає, що в межах спірних правовідносин неналежне виконання вимог податкового законодавства відбулося не з вини позивача, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок притягнення його до відповідальності.

Апелянтом не доведено, що позивач мав можливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо сплати до бюджету податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022-2023 роки, а також не доведено наявність в його вини у вчиненні таких дій, тобто не доведено правомірність та обґрунтованість застосування штрафу у сумі 86 878,20 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції було надано оцінку наведеним вище фактам.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що застосування до позивача штрафу за порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022-2023 роки за вказаних умов покладає на позивача додатковий надмірний тягар, який в умовах діючого на території України воєнного стану є недопустимим.

Апелянт при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 22 січня 2024 року №2995/15-32-04-09/39056181 вказані обставини не врахував, що протиправно стало підставою для застосування до позивача штрафу з порушенням принципу стабільності, що передбачений пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України.

Отже, колегія суддів, як і суд першої інстанції дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 22 січня 2024 року №2995/15-32-04-09/39056181 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.14.1.153 ст. 14 ПК України податкова вимога письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.59.1, 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган та в даному випадку відповідач не довів під час розгляду справи, що неналежне виконання вимог податкового законодавства відбулося саме з вини позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки доведено протиправність податкового повідомлення-рішення від 22 січня 2024 року №2995/15-32-04-09/39056181 щодо застосування до позивача штрафу у сумі 86 878,20 грн., тому податкова вимога форми "Ю" від 29 березня 2024 року №0-1532 про наявний податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 86 878,20 грн., яка прийнята за наслідком узгодження цієї суми, також підлягає скасуванню.

Відповідно до п.87.2 ст. 87, п.п.88.1, 88.2 ст. 88 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно пп.89.1.1, 89.1.2 п. 89.1, п.п.89.3, 89.4 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже, умовою для винесення керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою) рішення про опис майна платника податків у податкову заставу та призначення такому платнику податків податкового керуючого є наявність у такого платника податків податкового боргу.

Таким чином, колегія суддів, як і суд першої інстанції дійшла висновку, що оскільки податкова вимога про наявний податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 86 878,20 грн. підлягає скасуванню та відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів наявності у позивача іншого податкового боргу, тому рішення про опис майна у податкову заставу №241/15-32-13-08-22 від 05 квітня 2024 року є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог ТОВ "МЕРКУРІЙ +".

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 14 квітня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.