Справа № 200/273/25
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року Справа№200/273/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Буржи Анни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

14.01.2025 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшла позовна заява адвоката Буржи Анни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з вимогами:

- визнати протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування до пільгового підземного стажу за Списком №1 що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періоди роботи з 29.10.2002 по 07.12.2002; з 23.12.2002 по 27.03.2006 роки; з 09.06.2006 по 15.06.2006 року та до спеціального пільгового стажу за провідними професіями за Списком №1 з повним робочим днем під землею що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування та без урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 періоди роботи з 27.03.2006 по 09.06.2006 ; з 15.06.2006 по 22.03.2010; з 01.04.2010 по 01.11.2014 року; з 27.11.2014 по 03.03.2018; з 05.03.2018 по 13.11.2020; з 16.11.2020 по 4.11.2024 рік - за один рік роботи-1 рік три місяці при розгляді заяви від 4.11.2024 року, зареєстрованої за №1001 поданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, викладені в рішенні від 11.11.2024 року №42, скасувати зазначене рішення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву від 04.11.2024, зареєстровану за №1001 подану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового підземного стажу за Списком №1 з повним робочим днем під землею, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи з 29.10.2002 по 07.12.2002; з 23.12.2002 по 27.03.2006; з 09.06.2006 по 15.06.2006 року

та до спеціального пільгового стажу за провідними професіями за Cписком №1 з повним робочим днем під землею що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування та з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 як роботу на провідних професіях за кожен рік роботи - 1 рік 3 місяці роботи наступні періоди роботи: з 27.03.2006 по 09.06.2006; з 15.06.2006 по 22.03.2010; з 01.04.2010 по 01.11.2014 року; з 27.11.2014 по 03.03.2018; з 05.03.2018 по 13.11.2020; з 16.11.2020 по 04.11.2024 рік (дату подання заяви про призначення пенсії) та призначити пенсію з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має достатній пільговий стаж для призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, при цьому подав усі необхідні документи, зокрема пільгові довідки, хоча наявність записів в трудовій книжці, достатньо для підтвердження пільгового стажу роботи. Проте відповідач відмовив у призначенні пенсії, пославшись на відсутність необхідного пільгового стажу - 20 років. Позивач вважає, що періоди роботи за професією гірник очисного забою та машиніст гірновиємних машин зараховуються 1 рік роботи як 1 рік три місяці, що передбачено роз`ясненнями Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення. Позивач не погоджується з розрахунком стажу роботи в підземних умовах, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування однією з головних умов є наявність у позивача пільгового стажу робіт затверджених Постановою кабінету Міністрів від 31.03.1994 № 202. Згідно з наданими документами, не підтвердилась наявність у позивача необхідного пільгового стажу по Постанові № 202 20 років, отже правових підстав призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у позивача немає.

Також вказав, що Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 не враховуються та не застосовуються для призначення пенсії незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, оскільки такі роз`яснення носять лише рекомендаційний характер та не мають юридичної сили.

Отже, періоди роботи позивача відповідно до трудової книжки та наданих уточнюючих довідок не можливо зарахувати за кожний повний рік роботи, як один рік і три місяці до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, оскільки ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування це не передбачено.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідача докази по справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

04.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Заяву позивача, за екстериторіальністю, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Так, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №42 від 11.11.2024 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону, за відсутності необхідністю пільгового стажу.

Згідно з вказаним рішенням: вік заявника 40 років 18 місяців 11 днів, страховий стаж особи становить 27 років 4 місяці 04 дні, в тому числі пільговий стаж по Постанові №202 роботи підземні, провідні професії (20) складає 06 років 7 місяців 10 днів.

Також зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 29.10.2002 по 07.12.2002 згідно пільгової довідки від 18.08.2023 №1-447 та з 23.12.2002 по 22.03.2010 згідно пільгової довідки від 18.08.2023 року №1-450 виданих ДП Мирноградвугілля, оскільки в описовій частині назва підприємства зазначена скорочено та не відповідає записам трудової книжки, не значаться первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані зазначені довідки.

Крім того, не зараховано до пільгового стажу період роботи з 27.11.2014 по 03.03.2018 згідно пільгової довідки від 17.11.2023 №01/11-272/22, з 16.11.2020 по 21.09.2020 згідно пільгової довідки від 22.09.2023 року №01/11-232/23, з 21.09.2023 по 10.09.2024 згідно пільгової довідки від 11.09.2024 №01/11-177/15 виданих ДП Вугільна компанія Краснолиманська, оскільки ці довідки не відповідають формам додатку 5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній затвердженого Постановою від 12.08.1993 року №637 (із змінами), а саме довідки завірено помічником генерального директора з кадрів, а не начальником відділу кадрів. Документи, що підтверджує повноваження підписувала Т. В. Гулемба до електронної справи не додано.

Також, не зараховано пільговий стаж з 01.03.2023 по 30.04.2024 згідно довідки від 05.06.2024 №370 наданої ТОВ Краснолиманське, оскільки в цей період роботи значиться по сумісництву перетинається з періодами роботи зазначених в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу тому призначаються на загальних підставах.

Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Пунктом 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Абз. 1 частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного для отримання пенсії незалежно від віку.

За приписами ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).

На підставі п.1, п.2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

При цьому, пунктами 20-22 Порядку № 637 визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Так, згідно із записами копії трудової книжки серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , зокрема у спірні періоди працював:

Шахта Родинська ВО Красноармійськвугілля

- 29.10.2002 прийнятий учнем машиніста підземних установок підземним (наказ 1692к від 06.11.2002, запис №1);

- 07.12.2002 звільнений у зв`язку із закінченням практики ( наказ 1692 к від 06.11.2002, запис №2);

- 23.12.2002 прийнятий машиністом підземних установок 3 розряду підземним (наказ 1963 к від 27.12.2002, запис №3);

- 27.03.2006 переведений учнем гірника очисного забою підземним (наказ №396к від 29.03.2006, запис №4);

- 09.06.2006 переведений машиністом підземної установки 3 розряду підземним (наказ 754-к від 14.06.2006, запис №5);

- 15.06.2006 переведений гірником очисного забою 5 розряду підземним (наказ 781-к від 16.06.2006, запис №6);

- 22.03.2010 звільнений за власним бажанням (наказ 299к від 23.03.2010, запис №7).

Згідно з розрахунку стажу (форма РС-право) вказані вище періоди не зараховані до пільгового стажу.

При цьому, зазначені вище записи трудової книжки не містять інформації про роботу в шахті повний робочий день, отже для зарахування вказаних періодів необхідно подати уточнюючі довідки.

Так, позивачем разом із заявою про призначення пенсії були подані довідки, зокрема від 18.08.2023 №1-447, від 18.08.2023 року №1-450, які підтверджують повний робочий день на підземних роботах у вказані вище періоди.

Також, позивачем надані довідки від 18.08.2023 №1-451, №1-452, №1-453, які підтверджують, що за час навчання в учбовому пункті ОСОБА_1 проводилася оплата по тарифній ставці підземного робітника в листопаді 2002 року 6 робочих днів; за час виконання робіт за професією учень машиніста підземних установок підземного в листопаді 2002 року 19 робочих днів та в грудні 2002 року 5 робочих днів (довідка №1-452); за час навчання в учбовому пункті проводилася оплата по тарифній ставці підземного робітника в березня 2006 року 2робочих дні та в липні 2006 року 2 робочих дні; за час виконання робіт за професією учень гірника очисного забою підземного в березні 2006 року 3 робочі дні, квітень 2006 року 19 робочих днів, в травні 2006 року 18 робочих днів, в червні 2006 року 4 робочих дні (довідка №1-453).

Згідно з довідкою №1-451 від 18.08.2023 за час відпустки у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 оплата проводилася із розрахунку збереження середнього заробітку підземного робітника за 12 місяців, що передували місяцю відпустки, а саме:2004 рік жовтень 23 календарні дні, 2005 рік березень 18 календарних днів, жовтень 22 календарних дні, 2006 рік: лютий 2 календарних дні, березень 18 календарних дні, вересень 13 календарних дні, жовтень 11 календарних дні, 2007 рік лютий 3 календарні дні, березень 17 календарних днів, вересень 21 календарний день, жовтень 1 календарний день.

Отже, періоди з 29.10.2002 по 07.12.2002 (учнем машиніста підземних установок підземним), з 23.12.2002 по 26.03.2006 (машиністом підземних установок 3 розряду підземним); з 09.06.2006 по 14.06.2006 (машиністом підземної установки 3 розряду підземним) необхідно зарахувати за Списком №1.

Періоди роботи з 27.03.2006 по 08.06.2006 (учнем гірника очисного забою підземним); з 15.06.2006 по 22.03.2010 (гірником очисного забою 5 розряду підземним) за провідними професіями.

При цьому, суд зазначає, що період роботи з 23.12.2002 по 26.03.2006 підлягає зарахуванню саме по 26.03.2006, а не як зазначає позивач: по 27.03.2006, оскільки з 27.03.2006 позивач працював учнем гірника очисного забою підземним.

Стосовно тверджень відповідача, що в описовій частині наданих довідках назва підприємства зазначена скорочено та не відповідає записам трудової книжки, не значаться первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані зазначені довідки, суд зазначає, що працівник не має бути позбавлений права на призначення пенсії у зв`язку із допущенням посадовими особами роботодавця в бухгалтерських та кадрових документах неточностей, описок або помилок.

При цьому пенсійний орган має право здійснити перевірку поданих довідок, що прямо передбачено ч. 3 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд продовжує досліджувати записи трудової книжки позивача, яка містить наступні записи:

ТОВ Краснолиманське

- 01.04.2010 прийнятий гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем в шахті тимчасово (наказ 62 к від 01.04.2010, запис №8);

- 14.06.2010 переведений гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (наказ 110 к від 14.06.2010, запис №9);

- 10.03.2011 переведений гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (наказу 45 к від 10.03.2011, запис №10);

- 01.11.2014 - звільнений за згодою сторін (наказ 144 к від 26.01.2018, запис №11).

Вказані вище записи, свідчать про роботу позивача повний робочий день в шахті за провідною професією гірник очисного вибою.

Отже, період роботи з 01.04.2010 по 01.11.2014 повинен бути зарахований до пільгового стажу за провідними професіями, що дає прав на призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону №1058.

Згідно з розрахунком стажу, період роботи з 01.04.2010 по 01.11.2014 зарахований до пільгового стажу за провідними професіями частково, а саме не зараховано періоди:

з 01.04.2010 по 19.04.2010, з 01.07.2010 по 02.07.2010, 01.08.2010, 01.07.2011 по 02.07.2011, 01.08.2010 по 02.08.2011, з 01.12.2011 по 03.12.2011, з 01.01.2012 по 05.01.2012, 01.03.2012, 01.04.2012 по 02.04.2012, з 01.11.2012 по 03.11.2012, 01.10.2013, з 01.11.2013 по 04.11.2013, з 01.03.2014 по 05.03.2014, з 01.04.2014 по 02.04.2014, з 01.06.2014 по 02.06.2014, 01.08.2014.

Спірне рішення не містить відомостей щодо підстав не зарахування таких періодів.

Отже, з огляду на зазначене вище, суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за провідними професіями періоди роботи з 01.04.2010 по 19.04.2010, з 01.07.2010 по 02.07.2010, 01.08.2010, 01.07.2011 по 02.07.2011, 01.08.2010 по 02.08.2011, з 01.12.2011 по 03.12.2011, з 01.01.2012 по 05.01.2012, 01.03.2012, 01.04.2012 по 02.04.2012, з 01.11.2012 по 03.11.2012, 01.10.2013, з 01.11.2013 по 04.11.2013, з 01.03.2014 по 05.03.2014, з 01.04.2014 по 02.04.2014, з 01.06.2014 по 02.06.2014, 01.08.2014.

Підстави для зобов`язання відповідача зарахувати повністю період роботи з 01.04.2010 по 01.11.2014 відсутні, оскільки такий період частково зарахований.

Також, трудова книжка позивача містить записи про роботу:

Державне підприємство Вугільна компанія Краснолиманська

- 27.11.2014 прийнятий гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ 4998/к від 27.11.2014, запис №12);

- 03.03.2018 - звільнений по переводу на ТОВ Краснолиманське (наказ 817 к від 03.03.2018, запис №13);

Товариство з обмеженою відповідальністю Краснолиманське

- 05.03.2018 прийнятий по переводу гірником очисного вибою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (наказ 458/к від 05.03.2018, запис №14);

- 26.03.2018 переведений машиністом гірничих виємних машин підземним з повним робочим днем в шахті тимчасово на період практики (наказ 625/к від 26.03.2018, запис №15);

24.05.2018 переведений машиністом гірничих виємних машин підземним 6 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №737/к від 24.05.2018, запис №17);

- 13.11.2020 звільнений за власним бажанням (наказ№ 317 к від 13.11.2020, запис №17);

Державне підприємство Вугільна компанія Краснолиманська

- 16.11.2020 прийнятий машиністом гірничо-виїмкових машин підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (наказ №2232/к від 16.11.2020, запис №18);

- 15.09.2021 переведено машиністом гірничо-виїмкових машин підземним 6 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (наказ №2232/к від 16.11.2020, запис №18).

Отже записи трудової книжки позивача містять відомості про повний робочий день в шахті у зазначені вище періоди.

Запис про звільнення трудова книжка позивача не містить.

Як зазначалось судом вище, робота за професією гірник очисного вибою, машиніст гірничо-виїмкових машин віднесена до провідних професій.

Проте, згідно з розрахунком стажу, період роботи з 27.11.2014 по 03.03.2018,з 05.03.2018 по 25.03.2018, з 24.05.2018 по 25.02.2018, 01.09.2018, 01.12.2019 по 06.12.2019, з 02.06.2020 по 13.11.2020, з 16.11.2020 по 30.11.2022, з 01.03.2023 по 30.06.2024 не зараховані до пільгового стажу позивача.

Згідно зі спірним рішенням, не враховано пільговий стаж з 27.11.2014 по 03.03.2018 згідно пільгової довідки № 01/11-272/22 від 17.11.2023, з 16.11.2020 по 21.09.2020 згідно довідки № 01/11-232/23 від 22.09.2023, з 21.09.2023 по 10.09.2024 згідно довідки № 01/11-177/15 від 11.09.2024 виданих ДП Вугільна компанія Краснолиманська, оскільки ці довідки не відповідають формі додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, а саме довідки завірені помічником генерального директора з кадрів, а не начальником відділу кадрів, як того вимагає чинне законодавство.

Стосовно тверджень відповідача, що надані довідки не відповідають формі додатку 5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній затвердженого Постановою від 12.08.1993 року №637 (із змінами), а саме довідки завірено помічником генерального директора з кадрів, а не начальником відділу кадрів, суд зазначає, що працівник не має бути позбавлений права на призначення пенсії у зв`язку із допущенням посадовими особами роботодавця в бухгалтерських та кадрових документах неточностей, описок або помилок.

Суд наголошує, що недоліки в оформленні пільгових довідок не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Стосовно тверджень відповідача щодо не зарахування періоду роботи з 01.03.2023 по 30.04.2024 згідно з довідкою № 370 від 05.06.2024 виданої ТОВ Краснолиманське, оскільки цей період значиться за сумісництвом та перетинається з періодами роботи зазначених в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Так, згідно з довідкою № 370 від 05.06.2024 виданої ТОВ Краснолиманське, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ТОВ Краснолиманськез 01.03.2023 по теперішній час (дата видачі довідки 05.06.2024) за сумісництвом виконував роботи на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших робіт з метою добування вугілля за професією машиніст гірничих виїмкових машин підземний дільниці з видобування вугілля з повним підземним робочим днем в шахті, що передбачено Списком 1 розділу 1, відповідно до постанови КМУ від 24.06.2016 №461, а також згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) також містять інформацію про спеціальний стаж Позивача, зокрема за періоди роботи з березня 2023 року, за кодом підстави ЗП3014А2.

Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511: код підстави ЗП3014А2 з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Отже, з урахуванням наведеного вище, суд вважає, що період роботи з 01.03.2023 по 30.04.2024 протиправно не зарахований за провідними професіями.

Також, відповідачем не зараховано до пільгового стажу період з 01.05.2024 по 04.11.2024 без зазначенні підстав не зарахування ані у рішенні про відмову у призначенні пенсії, ані у відзиві на адміністративний позов, що свідчить про необґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень.

Оскільки матеріалами справи підтверджується робота позивача у період з 01.05.2024 по 04.11.2024 за професією машиніст гірничих виїмкових машин підземний дільниці з видобування вугілля з повним підземним робочим днем в шахті, такий період має бути зарахований за провідними професіями.

Також суд вважає за необхідне вказати, що подані довідки містять інформацію про попереднє навчання з ТБ та ДГК.

При цьому, відповідно до ст. 29 Гірничого закону України, […] власник (керівник) гірничого підприємства, незалежно від форми власності та підпорядкування підприємства, зобов`язаний створювати допоміжні добровільні гірничорятувальні команди (станції, служби), які забезпечуються приміщеннями, оснащенням та екіпіровкою на такому ж рівні, як державні воєнізовані аварійно-рятувальні служби (формування). Члени цих гірничорятувальних команд (станцій, служб) проходять відповідну спеціальну підготовку. […]

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 Кодексу цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року № 5403-VI, спеціалізовані служби цивільного захисту (енергетики, захисту сільськогосподарських тварин і рослин, інженерного та транспортного забезпечення, комунально-технічні, матеріального забезпечення, медичні, пожежно-рятувальні, охорони публічного (громадського) порядку, зв`язку та оповіщення та інші) утворюються для проведення спеціальних робіт і заходів з цивільного захисту та їх забезпечення, що потребують залучення фахівців певної спеціальності, техніки і майна спеціального призначення: об`єктові - на суб`єкті господарювання (шляхом формування з працівників суб`єкта господарювання ланок, команд, груп, що складають відповідні спеціалізовані служби цивільного захисту) - керівником суб`єкта господарювання.

Правила безпеки у вугільних шахтах, затверджені Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 22.03.2010 № 62.

Відповідно до п.п. 5, 6 Розділу 3 Протиаварійний захист, на шахті має бути створена та функціонувати шахтна гірничорятувальна станція, а також допоміжна гірничорятувальна команда, діяльність якої регламентується чинним законодавством.

Забороняється видача нарядів на роботи в шахті за відсутності членів ДГК (добровільні гірничорятувальні команди) у зміні згідно з розстановкою, передбаченою ПЛА (план ліквідації аварій).

Отже, суд дійшов висновку, що залучення позивача до добровільної гірничорятувальної команди не свідчить про те, що позивач не здійснював в цей день спусків під землю та не проводив там роботи відповідно до своїх безпосередніх робочих функцій або завдань ДГК, водночас і уточнююча довідка, що посвідчує спірний період роботи не містить відомостей про відсторонення позивача від роботи в означені дні, тому суд дійшов висновку про безпідставність не зарахування періоду роботи позивача в ДГК до пільгового стажу.

Стосовно періодів навчання в учбовому пункті, суд зазначає, що в наданих довідках вказано, що в дні навчання в учбовому пункті позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, також трудова книжка позивача містить записи, що підтверджують роботу позивача в спірні періоди на посаді передбаченій Списком №1 впродовж повного робочого дня під землею.

Отже, записи трудової книжки в повній мірі підтверджують шкідливі умови праці та характер робіт позивача під час навчання в учбовому пункті, тому ці періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу деякі періоди роботи, отже стаж роботи позивача визначений відповідачем неправильно, то рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №42 від 11.11.2024, є необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на провідних посадах передбачених ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з кратністю відповідно до Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, та Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, суд ураховує наступне.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу на підземних роботах.

Водночас аналіз положень ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788 свідчить, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Як зазначив Верховний Суд в постанові 18.07.2019 у справі № 826/2426/16, листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 за своєю правовою природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні довільно розтлумачені норми всупереч правовому регулюванню, що було запроваджене ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788.

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 викладений Верховним Судом в постанові від 08.07.2021 у справі № 212/1743/17-а.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що 06.12.1991 Верховна Рада України прийняла постанову № 1931-ХІІ Про порядок введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення (далі - Постанова ВРУ № 1931).

Пунктом 4 Постанови ВРУ № 1931 Кабінету Міністрів України доручено прийняти нормативні акти щодо застосування вказаного Закону з питань, віднесених ним до компетенції Кабінету Міністрів України.

22.02.1992 на виконання Постанови ВРУ № 1931 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 81 Про заходи щодо застосування Закону України Про пенсійне забезпечення (далі - Постанова КМУ № 81).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 81 міністерствами і відомствам України доручено розробити проекти нормативних актів щодо застосування Закону № 1788 згідно з додатком.

В додатку до Постанови КМУ № 81 наведений Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України Про пенсійне забезпечення.

Розділом ІІ Документи, що затверджуються міністерствами Переліку проектів нормативних актів щодо застосування Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено Роз`яснення щодо врахування трудового стажу при призначенні пенсій (ст. 14 Закону, виконавець - Мінсоцзабез України, строк виконання - березень 1992 року.

Однак, роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8, зважаючи на дату його прийняття та форму викладення, не може вважатися документом, затвердженим міністерством на виконання постанови КМУ № 81.

Верховний Суд у постанові від 26.10.2022 у справі № 200/591/19-а зазначив:

26. Посилання скаржника на обов`язковість застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення є необґрунтованими з огляду на положення статті 7 КАС України, в якій закріплено перелік джерел права, які застосовуються судом.

Отже, враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 не є нормативно-правовим актом і джерелом права в розумінні ст. 7 КАС України та не може підміняти і доповнювати положення закону, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, воно не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В свою чергу, ст. ст. 13, 14 Закону № 1788 та інші положення цього Закону не передбачають застосування кратності при обчисленні спеціального (пільгового) стажу на підземних роботах або за провідними професіями.

З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи на провідних посадах передбачених ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з кратністю відповідно до Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, та Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачеві, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону № 1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.04.2018 у справі № 348/2160/15-а.

При вирішені цього спору суд керується ч. 2 ст. 2 КАС України, в силу якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у ч. 2 ст.19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України"

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: - має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; - зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій "прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Суд зазначає, що ураховуючи часткове задоволення позовних вимог у частині зарахування спірних періодів до пільгового стажу, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку, призначення, індексації і перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача призначити пенсію.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача, суд зазначає, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії рішенням №42 від 11.11.2024, ураховуючи, що у спірних правовідносинах негативні наслідки для позивача створює саме вказане рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом скасування рішення про відмову в призначенні пенсії.

На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи: з 29.10.2002 по 07.12.2002, з 23.12.2002 по 26.03.2006, з 09.06.2006 по 14.06.2006 та до пільгового стажу за провідними професіями періоди роботи з 27.03.2006 по 08.06.2006, з 15.06.2006 по 22.03.2010, з 01.04.2010 по 19.04.2010, з 01.07.2010 по 02.07.2010, 01.08.2010, 01.07.2011 по 02.07.2011, 01.08.2010 по 02.08.2011, з 01.12.2011 по 03.12.2011, з 01.01.2012 по 05.01.2012, 01.03.2012, 01.04.2012 по 02.04.2012, з 01.11.2012 по 03.11.2012, 01.10.2013, з 01.11.2013 по 04.11.2013, з 01.03.2014 по 05.03.2014, з 01.04.2014 по 02.04.2014, з 01.06.2014 по 02.06.2014, 01.08.2014, з 27.11.2014 по 03.03.2018,з 05.03.2018 по 25.03.2018, з 24.05.2018 по 25.02.2018, 01.09.2018, 01.12.2019 по 06.12.2019, з 02.06.2020 по 13.11.2020, з 16.11.2020 по 30.11.2022, з 01.03.2023 по 04.11.2024.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з матеріалами справи позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, як за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Проте, оскільки позов подано через систему Електронний суд, належний розмір судового збору за подання цього позову складає 968,96 грн (1211,20 *0,8).

Ураховуючи, що рішення про відмову у призначенні пенсії визнано протиправним і скасовано та зобов`язано відповідача вчинити певні дії, судовий збір у розмірі 968,96 грн, за одну позовну вимогу немайнового характеру, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Разом з цим, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір позивач може звернутися до суду з клопотанням про повернення суми надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №42 від 11.11.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса: пр. Соборний, б.158-Б, м. Запоріжжя, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 04.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи: з 29.10.2002 по 07.12.2002, з 23.12.2002 по 26.03.2006, з 09.06.2006 по 14.06.2006 та до пільгового стажу за провідними професіями періоди роботи з 27.03.2006 по 08.06.2006, з 15.06.2006 по 22.03.2010, з 01.04.2010 по 19.04.2010, з 01.07.2010 по 02.07.2010, 01.08.2010, 01.07.2011 по 02.07.2011, 01.08.2010 по 02.08.2011, з 01.12.2011 по 03.12.2011, з 01.01.2012 по 05.01.2012, 01.03.2012, 01.04.2012 по 02.04.2012, з 01.11.2012 по 03.11.2012, 01.10.2013, з 01.11.2013 по 04.11.2013, з 01.03.2014 по 05.03.2014, з 01.04.2014 по 02.04.2014, з 01.06.2014 по 02.06.2014, 01.08.2014, з 27.11.2014 по 03.03.2018,з 05.03.2018 по 25.03.2018, з 24.05.2018 по 25.02.2018, 01.09.2018, 01.12.2019 по 06.12.2019, з 02.06.2020 по 13.11.2020, з 16.11.2020 по 30.11.2022, з 01.03.2023 по 04.11.2024.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса: пр. Соборний, б.158-Б, м. Запоріжжя, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв