Справа № 240/5239/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині заявлених позовних вимог

16 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/5239/25

категорія 112010203

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Приходько О.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо:

- обмеження виплати пенсії максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з 01 липня 2024 року;

- перерахунку доплати до пенсії, взявши у розрахунок мінімальні заробітні плати з 23 березня 2021 року по "довічно" замість узятих до розрахунку відповідачем прожиткових мінімумів;

- повернення пенсії, розрахованої відповідачем 28 лютого 2024 року у сумі 26073 грн з 01 березня 2024 року і з урахуванням індексації у 2022 - 2024 роках;

та зобов`язати відповідача:

- з 01 липня 2024 року нараховувати та виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум;

- з 23 березня 2021 року перерахувати доплату до пенсії, узявши у розрахунок мінімальні заробітні плати і далі "довічно" у зв`язку з законами України про Державний бюджет України на (відповідний) рік;

- повернути пенсію, що була розрахована відповідачем 28 лютого 2024 року з 01 березня 2024 року з урахуванням щорічної індексації пенсії в Україні, починаючи з 01 січня 2022 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду в частині періоду заявлених вимог з 23 березня 2021 року по 21 серпня 2024 року із зазначенням підстав для поновлення строку та доданням доказів поважності причин пропуску цього строку; а також подання копії додатків до позовної заяви для відповідача.

Підставою для залишення позовної заяви без руху слугували висновки суду за результатом аналізу змісту позовних вимог про недотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду в частині заявлених вимог за період з 23 березня 2021 року по 21 серпня 2024 року за відсутності відповідної заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у порядку статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Ухвалою суду від 24 березня 2025 року позивачу продовжено строк усунення недоліків позовної заяви на десять днів з дня вручення цієї ухвали.

11 квітня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку звернення до суду, у якій позивач просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та поновити його.

У цій заяві позивач поважними причинами пропуску строку звернення до суду із заявленими вимогами за період з 23 березня 2021 року по 21 серпня 2024 року вказує розгляд адміністративної справи № 240/29833/21 за його позовом до того ж відповідача, які, як він зазначає, були заявлені з дотриманням строку звернення до суду. Оскільки вимоги позивача були розглянуті остаточно у 2025 році, позивач вважає дотриманим процесуальний строк звернення до суду у цій справі, оскільки про порушення своїх прав він остаточно дізнався з ухвали від 07 січня 2025 року. Також посилається на справу № 240/3549/23 за його позовом, остаточне судове рішення у якій ухвалено 15 серпня 2024 року, про що йому стало відомо у вересні 2024 року, а тому, на переконання позивача, строк звернення щодо поновлення його прав у межах цієї справи не сплинув. Також зауважує на зверненнях до пенсійного органу щодо врегулювання у позасудовому порядку спірного питання виплати пенсії, однак пенсійним органом, як зазначає позивач, його права поновлено не було. Тому, з урахуванням пов`язаності його вимог у межах вказаних судових справ, позивач вважає наведені причини поважними, які утворюють підстави для поновлення процесуального строку звернення до суду з позовом у цій справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви та проаналізувавши доводи позивача суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) (пункт п`ятий).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Як встановлено у частині другій статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

При цьому, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Зокрема, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року № 340/1019/19).

Варто зауважити, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

При вирішенні питання дотримання строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 23 березня 2021 року по 21 серпня 2024 року суд застосовує правові висновки, що були викладені у постанові судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/ несвоєчасність її перерахунку, тощо.

У цій же постанові судова палата Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду відступила від висновків у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18).

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд у постанові від 31 травня 2022 року у справі № 120/3289/21-а вказав на те, що реалізація особою права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб. У разі якщо особа, яка необґрунтовано і не дотримуючись такого порядку, самостійно позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена її власною пасивною поведінкою.

Наведеним спростовано доводи ОСОБА_1 , зокрема й щодо пов`язаності строку звернення до суду з позовом у цій справі з результатами розгляду його позовних вимог у межах інших судових справ. Адже, як вже йшлося вище, при вирішенні питання строку звернення до суду з позовом враховується момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення, а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Як і не є такою підставою судовий розгляд інших справ та ставлення позивача до результатів вирішення його позовних вимог.

Таким чином, жодних обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 23 березня 2021 року по 21 серпня 2024 року у розумінні процесуального закону позивачем не наведено.

Суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами (постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 805/1985/18-а).

Позивачем не доведено наявності обставин (причин), які не залежали від його волевиявлення та фактично унеможливили своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України" (Заява № 23436/03) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, а отже, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Згідно з пунктом дев`ятим частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою у протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Будь-яких реальних обставин, які б слугували об`єктивними перепонами чи створювали труднощі для звернення до суду з даним позовом в частині заявлених вимог за період з 23 березня 2021 року по 21 серпня 2024 року у межах встановленого у КАС України строку позивачем не наведено, а судом не встановлено.

За таких обставин, вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом в частині періоду з 23 березня 2021 року по 21 серпня 2024 року не можна визнати поважними, що утворює підставу для повернення позовної заяви у відповідній частині відповідно до вимог статті 123 КАС України.

Такі висновки щодо застосування положень статей 122, 123 КАС України узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 520/29247/23.

Отже, вирішенню по суті підлягають позовні вимоги за шість місяців, що передували моменту звернення з позовом до суду, тобто з 22 серпня 2024 року, а позов в частині вимог за період з 23 березня 2021 року по 21 серпня 2024 року підлягає поверненню.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 171, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ухвалив:

Визнати неповажними вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до суду з позовом в частині позовних вимог за період з 23 березня 2021 року по 21 серпня 2024 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії за період з 23 березня 2021 року по 21 серпня 2024 року повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду у строк та у порядку, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Суддя О.Г. Приходько