Справа № 420/12450/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

15 квітня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Геліос-Ван» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

I. Зміст заяви.

03.04.2025 р. через систему Електронний Суд надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці на користь Приватного підприємства "ГЕЛІОС-ВАН" судових витрат на правову допомогу у розмірі 19 950,00 грн.

II. Позиція сторін

Вказана заява вмотивована тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 року у справі № 420/12450/24 позов задоволено. При цьому не вирішеним залишилося питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому керуючись положеннями ст. 252 КАС України, представник позивача просить прийняти додаткове рішення суду про стягнення з Одеської митниці на користь Приватного підприємства "ГЕЛІОС-ВАН" судових витрат на правову допомогу у розмірі 19 950,00 грн.

07.04.2025 року від представника Одеської митниці надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, яке обґрунтовано тим, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 19950,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності. Відповідно просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 420/12450/24 за позовом Приватного підприємства "ГЕЛІОС-ВАН" до Одеської митниці.

III. Процесуальні дії суду

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.04.2025 року вказана заява передана на розгляд головуючої судді Дубровній В.А.

Ухвалою суду від 04 квітня 2025 року прийнято до розгляду вказну заяву представника Приватного підприємства «Геліос-Ван».

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. ( частина 3 статті 252 КАС України).

Оскільки судове рішення у даній справі ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року позовну заяву Приватного підприємства «Геліос-Ван» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено.

Визнано протиправним та скасувано рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000232/2 від 05.04.2024.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Приватного підприємтсва «Геліос-Ван» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3707,39 ( три тисячі сімсот сім гривень 39 копійок ).

В змісті позову представник позивача повідомив, що орієнтовний розрахунок судових витрат на час подання позову складає сплачений судовий збір, витрати на правову допомогу в розмірі 19 950 грн.

Оскільки під час ухвалення судом даного судового рішення не вирішено питання про судові витрати, представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

V. Норми права, які застосував суд

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст.134 КАС України).

Згідно із ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Додаткове судове рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України).

Так, частина перша статті 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

VI. Оцінка суду.

Системний аналіз наведеної норми дає підстави для формулювання висновку щодо застосування статті 252 КАС України, відповідно до якого що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. При цьому, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалося адвокатом Шевченко Максим Володимирович, про що свідчить довіреність №231 від 03.11.2023 р. підписана Директором ПП «Геліос-Ван»

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 19 950,00 грн., позивачем надано

- договір про надання правничої допомоги № 1/1904-ю/24 від 19 квітня 2024 року, укладений між ПП Геліос-Ван (Клієнт) та адвокатом Шевченко М.В. (Адвокат),згідно якого Адвокат приймає доручення Клієнта на представництво, захист прав і законних інтересів ПП «ГЕЛІОС - ВАН» з питання звернення до суду в якості позивача у справі про оскарження рішення Державної митної служби України. (пункт 1.1. Договору). За правову допомогу, передбачену в пункті 1.1. Договору Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі 23 940 (двадцять три тисячі дев`ятсот сорок) гривень. Першу частину винагороди в розмірі 19 950 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень Клієнт сплачує Адвокату не пізніше 10 (десяти) банківських днів після підписання цього Договору. Другу частину винагороди в розмірі 3 990 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто) гривень Клієнт сплачує Адвокату не пізніше 5 (п`яти) банківських днів після прийняття рішення судом апеляційної інстанції у справі та розблокування грошових коштів сплачених в якості фінансових гарантій на митному рахунку Клієнта (пункт 1.9. Договору ) ;

- акт приймання-передачі наданої правової/правничої допомоги № 1 до Договору про надання правової/правничої допомоги 1/1904-ю/24 від 19.04.2024 згдіно якого адвокатом виконана робота що передбачена договором про надання правової допомоги, а саме: 1) ознайомлення з документами наданими Клієнтом для підготовки правової позиції щодо звернення до суду із позовом; 2) підготовка та подача позову до суду; 3) підготовка та подача до суду заперечення на відзив; 4) супровід справи в суді. Відповідно до положень укладеного між сторонами договору (п. 1.9) сторони погодили фіксовану суму вартості наданих послуг (гонорару) які адвокат отримав в розмірі 19 950 грн. шляхом переказу грошей на банківський рахунок. (пункт 1 акту)

- платіжна інструкція № 457 від 25 квiтня 2024 р року на суму 19 950,00 грн, призначення платежу : За надання правової / правничої допомоги згідно Договору №1/1904-ю/24 від 19.04.2024 р. Без ПДВ .

За приписами ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у запереченнях на клопотання щодо заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу, вказує, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 19 950,00 грн. становить 6,59 прожиткові мінімуми на працездатних осіб з 1 січня 2025 року, або 2,49 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, або мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі за 415 годин роботи. Отже, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 19950,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності , тому просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вказує про таке.

Так, суд визнає, що надані документи дійсно дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх загальну вартість.

При цьому, суд, враховуючи принцип свободи договору, не заперечує стосовно того, що сторони договору про надання правової допомоги погодили саме такий розмір гонорару та закріпили його у вигляді погодинної оплати яка визначається у акті наданих робіт виходячи з тривалості наданих послуг, однак суд не погоджується з його розміром в межах розгляду питання щодо розподілу суми цього гонорару, як судових витрат у справі.

Суд наголошує на тому, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 30.01.2023р. №910/7032/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

У постанові Верховного Суду від 02 червня 2022 року по справі №160/6899/20 викладено правову позицію, згідно якої визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Отже, при вирішенні питання стосовно розподілу витрат, пов`язаних із правовою допомогою адвоката, суд насамперед звертає увагу на те, що справа даної категорії відповідно до предмету спору є справою незначної складності, розгляд якої здійснювався в порядку письмового провадження (без виклику сторін) за наявними у ній матеріалами.

Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, суд зазначає, що такий вид правничої послуги, як Ознайомлення з документами наданими Клієнтом для підготовки правової позиції щодо звернення до суду із позовом; є складовою підготовки позовної заяви і подання її до суду, крім того Підготовка та подача до суду заперечення на відзив фактично є складовою супроводу справи в суді.

Водночас суд зазначає, що аналіз законодавства та судової практики, формування правової позиції не вимагала від представника позивача надмірного обсягу юридичної і технічної роботи з огляду на незначну складність вказаної справи (малозначна справа) та сталу судову практику у даній категорії справ, в т.ч. і суду касаційної інстанції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України (заява № 19336/04), угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи заперечення відповідача, несуттєву складність справи, яка, у свою чергу, не мала публічного інтересу, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з критерію співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу та їх стягнення з відповідача у розмірі 2 000 грн., що цілком відповідає вимогам розумності та співмірності.

VII. Висновок суду

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. ( ч. 1 ст. 77 КАС України).

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 7 статті 134 КАС України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 гривень.

Керуючись ст.ст.77, 134, 139, 143, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Заяву Приватного підприємства «Геліос-Ван» про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, будинок №21А, ) на користь Приватного підприємства «Геліос-Ван» (вул. Шевченка, буд. 7А, офіс 44, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі грн) гривень 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна