Справа № 640/6567/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/6567/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Смішливої Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Пономарьової О.І.,

представника позивача Філіп`єв С.С. - директор

представника відповідача Карнаєва А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод» до Головне управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними, скасування податкової вимоги та рішення про опис майна, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2020 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод» (далі - позивач) до Головне управління ДПС у м. Києві (далі відповідач) з такими вимогами:

- скасувати податкову вимогу № 10273-10 від 17.02.2020, рішення про опис майна у податкову заставу № 10273-10 від 17.02.2020, видані Головним управлінням ДПС в м. Києві;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві привести заборгованість в інтегрованій картці особового рахунку ТОВ «Керченський стрілочний завод» у відповідність діючому законодавству, забезпечивши списання безнадійного податкового боргу, що виник з початку тимчасової окупації внаслідок обставин непереборної сили, та підтверджений Сертифікатами Торгово-промислової палати України, до зміни місцезнаходження ТОВ «Керченський стрілочний завод» на іншу територію України на підставі пункту 15.1 статті 15 Закону №1636, підпункту 4 пункту 2 статті 101 ПКУ, підпункту 4 пункту 2.1 розділу II та підпункту 1 пункту 4.1 розділу IV «Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків», затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577, а саме: зобов`язати відповідача скасувати (вилучити) відомості про нарахування зобов`язань, штрафних санкцій та пені, шляхом внесення відповідних змін в інтегровану картку платника з податку на прибуток.

В обґрунтування вимог зазначено, що ТОВ «КСЗ» зареєстровано 20.05.2002 рішенням Керченської міської ради, номер реєстрації 1 000172, за адресою Автономна Республіка Крим, вул. Бери Бєлік, буд. 12, та знаходилося на обліку у ДПІ у м. Керчі Автономної Республіки Крим.

У зв`язку з політичною та економічною ситуацією, що склалася в країні в 2014 році, виникла необхідність зміни місцезнаходження Товариства. 24.02.2015 ТОВ «КСЗ» змінило своє місцезнаходження на місто Київ, вулиця Кловський узвіз, будинок 5.

27.02.2020 ТОВ «КСЗ» отримало від Головного управління ДПС у місті Києві податкову вимогу від 17.02.2020 № 10273-10 про сплату 11035437,43 грн податкового боргу та Рішення № 10273-10 про опис майна у податкову заставу від 17.02.2020.

Оскільки податковий борг виник з моменту тимчасової окупації Автономної Республіки Крим, де був зареєстрований позивач, і до дати зміни реєстрації підприємства у м. Києві, що підтверджується відповідними Сертифікатами Торгово-промислової палати, податковий борг ТОВ «Керченський стрілочний завод» за вказаний період мав бути списаний на підставі п. 15.1 ст. 15 Закону № 1636 як безнадійний.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018 у справі № 826/1979/17 визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві № 9170-17 від 24.06.2016, та визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві № 9170-17 від 24.06.2016.

З огляду на зазначене просив суд позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, 09.07.2020 подав до суду відзив, у якому зазначив, що станом на 17.02.2020 (дата формування податкової вимоги) за даними інтегрованої картки платника податків позивача за ТОВ «Керченський стрілочний завод» обліковується податковий борг у сумі 11 035 437,43 грн, у тому числі по податку на прибуток приватних підприємств із вироблених в Україні товарів - 10 683 996,57 грн та по податку на додану вартість - 351 440,86 грн. Майже весь борг складається із грошових зобов`язань, визначених позивачем у самостійно поданих податкових деклараціях, а згідно п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків. Отже, вважав правомірним винесення оскаржуваної податкової вимоги щодо позивача. Також зазначив, що оскільки податкова вимога не є підставою для нарахування грошового зобов`язання, відображення його в інтегрованій картці платника та набуття ним статусу "податкового боргу, скасування податкової вимоги не призводить до коригування показників в інтегрованій картці платника шляхом виключення даних про податковий борг Позивача.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2020 прийняти до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №640/6567/20, вирішено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2020 адміністративну справу № 640/6567/20 прийнято до розгляду суддею та наголошено, що розгляд справи буде здійснюватися в порядку загального позовного провадження, а також призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 прийнято справу до розгляду, здійснено заміну первісного відповідача у справі - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267) на належного - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 44116011), вирішено продовжити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 26.02.2025.

Ухвалами Луганського окружного адміністративного суду від 19.02.2025, 21.02.2025 та 10.03.2025 задоволено клопотання представників сторін, вирішено здійснювати розгляд справи за участі представників сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши паперові та електронні матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод» (далі також ТОВ «КСЗ») () зареєстровано 20.05.2002 рішенням Керченської міської ради, номер реєстрації 1 000172, за адресою: Автономна Республіка Крим, вул. Вери Бєлік, буд. 12, та знаходилось на обліку у ДПІ у м. Керчі Автономної Республіки Крим.

24 лютого 2015 року, у зв`язку з тимчасовою окупацією АР Крим, ТОВ «Керченський стрілочний завод» змінило своє місцезнаходження на місто Київ, вулиця Кловський узвіз, будинок 5, що підтверджено витяном з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 34437897, сформованим 03.02.2025 о 14:26:39.

Станом на час виникнення спірних правовідносин та станом на час звернення позивача до суду знаходиться на обліку у ГУ ДПІ у м. Києві.

Судом встановлено, що податковим органом сформовано та направлено позивачу податкову вимогу № 9170-17 від 24.06.2016 та рішення про опис майна у податкову заставу № 9170-17 від 24.06.2016 (том 1 арк.спр. 22-23).

Податкова вимога № 9170-17 від 24.06.2016 та рішення про опис майна у податкову заставу № 9170-17 від 24.06.2016 оскаржені позивачем до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019 у справі № 826/1979/17, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві № 9170-17 від 24.06.2016, визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві № 9170-17 від 24.06.2016, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (том 1 арк.спр. 14-37).

Ухвалою Верховного Суду від 01.04.2019 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019 у справі № 826/1979/17 повернуто особі, яка її подала (том 1 арк.спр. 38-41).

Крім того, судом встановлено, що ТОВ «Керченський стрілочний завод» 07.11.2016 звернулось до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (податковий орган, на обліку у якому позивач перебував на той час) із заявою про списання податкового боргу, що виник унаслідок обставин непереборної сили (окупація території Автономної республіки Крим), а саме: 379848,00 грн з податку на додану вартість по декларації за травень 2014 року, 30807,19 грн пені та 8429,80 грн штрафу, а також 7879212,00 грн з авансових внесків з податку на прибуток, визначених у декларації за 2013 рік, 2233675,90 грн пені, 1056532,00 грн штрафу. До заяви додано копії відповідних сертифікатів Торгово-промислової палати від 02.11.2016 та від 04.11.2016 (том 1 арк.спр. 43-45).

Листом № 40871/10/26-55-17 від 06.12.2016 ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві відмовило ТОВ «Керченський стрілочний завод» у списанні податкового боргу (том 1 арк.спр. 42).

Позивачем 27.02.2016 подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2015 рік, у якій визначено суму податку на прибуток у розмірі 962430,00 грн, яку перераховано до бюджету згідно платіжного доручення № 31 від 09.03.2016 (том 1 арк.спр. 46-49).

ТОВ «КСЗ» 04.05.2016 подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за перший квартал 2016 року, у якій визначено податок на прибуток, нарахований за результатами останнього звітного періоду у розмірі 4268821,00 грн, яку перераховано до бюджету згідно платіжного доручення № 70 від 18.05.2016 (том 1 арк.спр. 50-53).

Позивачем 05.08.2016 подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за півріччя 2016 року, у якій визначено суму податку на прибуток у розмірі 51409,00 грн, яку перераховано до бюджету згідно платіжного доручення № 115 від 12.08.2016 (том 1 арк.спр. 54-57).

ТОВ «КСЗ» 07.11.2016 подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за третій квартал 2016 року, у якій визначено податок на прибуток, нарахований за результатами останнього звітного періоду у розмірі 1768026,00 грн, яку перераховано до бюджету згідно платіжного доручення № 186 від 18.11.2016 (том 1 арк.спр. 58-61).

Позивачем 28.12.2016 сплачено до бюджету аванс з податку на прибуток у сумі 1352946,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням № 203 від 28.11.2016 (том 1 арк.спр. 62).

ТОВ «КСЗ» 08.02.2017 подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2016 рік, у якій визначено податок на прибуток, нарахований за результатами останнього звітного періоду у розмірі 3064854,00 грн. 15.02.2017 товариством подано уточнюючу декларацію з податку на прибуток за 2016 рік, у якій зменшено податкові зобов`язання звітного періоду на 1352946,00 грн, а також визначено податок на прибуток, нарахований за результатами останнього звітного періоду у розмірі 1711908,00 грн, яку перераховано до бюджету згідно платіжного доручення № 19 від 16.02.2017 (том 1 арк.спр. 63-69).

ТОВ «КСЗ» 03.05.2017 подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за перший квартал 2017 року, у якій визначено податок на прибуток, нарахований за результатами останнього звітного періоду у розмірі 2035755,00 грн, яку перераховано до бюджету згідно платіжного доручення № 74 від 17.05.2017 (том 1 арк.спр. 70-73).

У податковій декларації з податку на прибуток підприємств за півріччя 2017 року, подану позивачем до податкового органу 04.08.2017, визначено негативний фінансовий результат та відсутність суми податку на прибуток, а саме -2035755,00 грн (том 1 арк.спр. 74-76).

ТОВ «КСЗ» 08.11.2017 подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за третій квартал 2017 року, у якій визначено податок на прибуток, нарахований за результатами останнього звітного періоду у розмірі 276216,00 грн (том 1 арк.спр. 77-79).

ТОВ «КСЗ» 27.02.2017 подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2017 рік, у якій визначено податок на прибуток, нарахований за результатами останнього звітного періоду у розмірі 2313214,00 грн (том 1 арк.спр. 80-82).

Платіжним дорученням № 25 від 06.03.2018 перераховано до бюджету 553675,00 грн, а платіжним дорученням № 137 від 14.12.2018 перераховано до бюджету 44,06 грн (том 1 арк.спр. 83-84).

Тобто, позивачем сплачено податок на прибуток підприємств за 2017 рік у сумі 2589430,00 грн, саме таку суму податку на прибуток ним і задекларовано у 2017 році.

У 2018 році позивачем подавались податкові декларації з податку на прибуток підприємств, однак, товариство декларувало збитковість своєї діяльності, а тому податок на прибуток підприємств не визначався та не сплачувався (том 1 арк.спр. 85-99).

Відповідно до детального розрахунку боргу ТОВ «КСЗ» з податку на прибуток, включеного до оскаржуваної податкової вимоги у сумі 10683996,57 грн, то він складається з податкових зобов`язань позивача, визначених ним у податкових деклараціях, а також донараховані зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення № від 30.09.2016.

Дослідженням інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 30.09.2016, яким зобов`язано ТОВ «КСЗ» сплатити штраф у сумі 10281,80 грн (20%), у зв`язку з затримкою сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 51409 грн на суму 10280,80 грн оскаржено позивачем в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2017 у справі № 826/3631/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/70659126), визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 30.09.2016.

Зазначене рішення в апеляційному порядку не переглядалось, оскільки, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 у задоволенні клопотань Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби про продовження процесуальних строків на усунення недоліків та поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду відмовлено, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою податкового органу також відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/73603733).

Щодо податку на додану вартість судом встановлено таке.

ТОВ «КСЗ» у 2015 році щомісяця подавались до податкового органу податкові декларації з ПДВ, однак, до жовтня 2015 року податкові зобов`язання та податковий кредит не декларувались (том 1 арк.спр. 100-111).

У податковій декларації з ПДВ за жовтень 2015 року задекларовано суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 7742,00 грн (том 1 арк.спр. 112-115).

У листопаді 2015 року позивачем податкові зобов`язання з ПДВ не декларувались (том 1 арк.спр. 116-117), а у грудні 2015 року задекларовано зобов`язання з ПДВ у сумі 511,00 грн (том 1 арк.спр. 118-119).

Платіжним дорученням № 6 від 28.01.2016 перераховано до бюджету ПДВ у сумі 511,00 грн (том 1 арк.спр. 216).

У 2016 році ТОВ «КСЗ» у податкових деклараціях з ПДВ декларувались зобов`язання таким чином (том 1 арк.спр. 120-136):

- січень 2016 року 9167,00 грн;

- лютий 2016 року 0 грн;

- березень 2016 року 8551,00 грн;

- квітень 2016 року 3364,00 грн;

- травень 2016 року 3482,00 грн;

- червень 2016 року 3520,00 грн;

- липень 2016 року 3513,00 грн;

- серпень 2016 року 3509,00 грн;

- вересень 2016 року 3499,00 грн;

- жовтень 2016 року 59557,00 грн;

- листопад 2016 року 54200,00 грн;

- грудень 2016 року 7231,00 грн.

Всього задекларовано за 2016 рік - 159593,00 грн.

Платіжними дорученням № 25 від 02.03.2016 перераховано до бюджету 10089,00 грн ПДВ за січень 2016 року, а від 01.06.2016 № 79 перераховано до бюджету ПДВ за березень 2016 року у сумі 9578,00 грн (том 1 арк.спр. 217, 219).

ТОВ «КСЗ» у 2016 році здійснювало поповнення електронного рахунку ПДВ такими платіжними дорученнями (том 1 арк.спр. 218, 220-228):

- № 76 від 31.05.2016 3364,00 грн з призначенням ПДВ за березень 2016 року;

- № 92 від 29.06.2016 3482,00 грн з призначенням ПДВ за травень 2016 року;

- № 107 від 29.07.2016 3520,00 грн з призначенням ПДВ за червень 2016 року;

- № 122 від 23.08.2016 3513,00 грн з призначенням ПДВ за липень 2016 року;

- № 137 від 09.09.2016 12000,00 грн;

- № 149 від 29.09.2016 3509,00 грн з призначенням ПДВ за серпень 2016 року;

- № 163 від 12.10.2016 35000,00 грн;

- № 180 від 07.11.2016 5000,00 грн;

- № 187 від 23.11.2016 37027,00 грн;

- № 201 від 27.12.2016 54200,00 грн.

Всього за 2016 рік 180282,00 грн.

У 2017 році ТОВ «КСЗ» у податкових деклараціях з ПДВ декларувались зобов`язання таким чином (том 1 арк.спр. 137-143):

- січень 2017 року 3761,00 грн;

- лютий 2017 року 3802,00 грн;

- березень 2017 року 7215,00 грн;

- квітень 2017 року 0,00 грн;

- травень 2017 року 45340,00 грн;

- червень 2017 року 0,00 грн;

- липень 2017 року 0,00 грн;

- серпень 2017 року 0,00 грн;

- вересень 2017 року 0,00 грн;

- жовтень 2017 року 0,00 грн;

- листопад 2017 року 0,00 грн;

- грудень 2017 року 3808,00 грн задекларовано як суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

ТОВ «КСЗ» у 2017 році здійснювало поповнення електронного рахунку ПДВ такими платіжними дорученнями (том 1 арк.спр. 229-232):

- № 10 від 01.02.2017 8000,00 грн;

- № 28 від 01.03.2017 3761,00 грн;

- № 48 від 29.03.2017 3802,00 грн;

- № 63 від 26.04.2017 7215,00 грн;

- № 98 від 27.06.2017 - 45340,00 грн.

В податкових деклараціях з ПДВ у 2018 році (том 1 арк.спр. 144-157) ТОВ «КСЗ» декларувало виключно податковий кредит та збільшувало суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду. Так, в декларації з ПДВ за грудень 2018 року сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду визначена у розмірі 18861,00 грн.

У 2019 році позивач також декларував лише податковий кредит та у податкових деклараціях з ПДВ збільшував суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду. Так, в декларації з ПДВ за грудень 2019 року сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду визначена у розмірі 32724,00 грн (том 1 арк.спр. 158-184).

У податковій декларації з ПДВ за січень 2020 року ТОВ «КСЗ» задекларовано 1171,00 грн податкового кредиту та суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 33895,00 грн (том 1 арк.спр. 185-186).

Відповідно до детального розрахунку боргу ТОВ «КСЗ» з податку на додану вартість, включеного до оскаржуваної податкової вимоги у сумі 351440,86 грн, то він складається з податкових зобов`язань позивача, визначених ним у податкових деклараціях, а також штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення № від 30.09.2016 та податкового повідомлення рішення № від 19.04.2019 на суму 170 грн (том 2 арк.спр. 16)

Дослідженням інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 30.09.2016, яким зобов`язано ТОВ «КСЗ» сплатити штраф в сумі 4701,40 грн (20%), у зв`язку з затримкою сплати узгодженого грошового зобов`язання в розмірі 23807,00 грн на 760, 702, 785, 730, 701 календарних днів оскаржено позивачем в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2017 у справі № 826/3630/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/70659124), визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 30.09.2016.

Зазначене рішення в апеляційному порядку не переглядалось, оскільки, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/71978230).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин відносин, тобто станом на 17.02.2020).

Відповідно до п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Кодексу встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Особливістю цієї справи є те, що ТОВ «Керченський стрілочний завод» з 2002 року було зареєстровано на території Автономної Республіки Крим та з 24 лютого 2015 року, у зв`язку з тимчасовою окупацією АР Крим, ТОВ «КСЗ» змінило своє місцезнаходження на підконтрольну Україні територію.

Верховною Радою України 12.08.2017 прийнято Закон України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» № 1636-VII (далі - Закон № 1636), який є спеціальним законом, що визначає особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України згідно із статтею 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", створює вільну економічну зону "Крим" (далі - ВЕЗ "Крим"), та врегульовує інші аспекти правових відносин між фізичними і юридичними особами, які знаходяться на тимчасово окупованій території або за її межами.

Вказаний Закон був чинним на час винесення відповідачем оскаржуваної податкової вимоги та рішення про опис майна, а тому застосовується судом.

Згідно з п.п.11 п.12.3 статті 12 Закону № 1636 до платників податків, які на початок тимчасової окупації мали місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, не застосовуються починаючи з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому розпочалась тимчасова окупація, фінансові та штрафні санкції за порушення вимог порядку подання, обчислення, правильності заповнення податкових декларацій та повноти сплати податків і зборів.

Пунктом 2 статті 1 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до пп. «а» п. 15.1 ст. 15 Закону № 1636 передбачено, що будь-якій юридичній особі, яка змінила своє місцезнаходження з тимчасово окупованої території на іншу територію України списується податковий борг, що виник з моменту тимчасової окупації.

Згідно абз. 2 пп. «а» п. 15.1 статті 15 вказаного Закону не застосовуються до платників податків фінансові санкції, штрафні санкції та пені за порушення порядку подання, обчислення, правильності заповнення податкових декларацій та повноти сплати сум податків і зборів, допущені під час здійснення господарської діяльності на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя.

Крім того, пунктом 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що на період дії Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово купованій території України» цей Кодекс застосовується з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України».

Вищевказані Закони та норми Податкового кодексу України в повній мірі стосуються позивача оскільки ТОВ «КСЗ» до початку окупації було зареєстровано на території Автономної Республіки Крим, і лише 24 лютого 2015 року, у зв`язку з тимчасовою окупацією АР Крим, ТОВ «КСЗ» змінило своє місцезнаходження на підконтрольну територію України, а саме на місто Київ.

Суд звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019 у справі № 826/1979/17, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві № 9170-17 від 24.06.2016 та рішення про опис майна у податкову заставу № 9170-17 від 24.06.2016.

Під час прийняття вказаного рішення судом зазначено що: «Сторонами у справі не оспорюється, що стосовно податку на прибуток приватних підприємств згідно з п.49.18 ст.49 та п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток приватних підприємств 26.02.2014 № за 2013 рік, в якій самостійно розраховано авансові внески з податку на прибуток на 12 місяців 2014 року, починаючи з березня 2014 року по лютий 2015 року у розмірі 656601,00 грн щомісячно, які позивачем не сплачувались. Станом на 28.02.2015 заборгованість зі плати авансових внесків з податку на прибуток становила 7879212,00 грн.

Тобто, щодо податку на прибуток відповідачем сформовано податкову вимогу згідно заборгованості, яка виникла після початку тимчасової окупації Автономної Республіки Крим (20.02.2014) та, як наслідок, мала бути списана на підставі п.15.1 ст.15 Закону № 1636.»

Аналогічні висновки здійснено судом і щодо відсутності у позивача заборгованості з податку на додану вартість, що і стало підставою для скасування податкової вимоги № 9170-17 від 24.06.2016.

Частиною четвертою статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином суд приймає до уваги, що рішенням суду у справі № 826/1979/17 встановлено відсутність податкового боргу у позивача станом на 24.06.2016 з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств.

Також судом запропоновано представнику відповідача надати докази існування у позивача податкового боргу з податку на прибуток до 20.02.2014 (до окупації Автономної Республіки Крим), натомість відповідачем надано 09.04.2025 через підсистему Електронний суд Інтегровану картку платника податків ТОВ «КСЗ», згідно якої нарахування податку на прибуток здійснено 06.10.2015 за декларацією № вiд 01.12.2013 та № вiд 26.02.2014, тобто збільшено грошові зобов`язання з авансових внесків з податку на прибуток за період реєстрації позивача на окупованій території.

Під час розгляду цієї справи судом досліджено всі податкові декларації з податку на прибуток підприємств за період з 2015 по 2019 роки та встановлено, що ТОВ «КСЗ» декларувались податкові зобов`язання з податку на прибуток за період з 2015 по 2017 роки, які своєчасно сплачувались до бюджету, що також підтверджено долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень.

Крім того, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 30.09.2016, яким зобов`язано ТОВ «КСЗ» сплатити штраф у сумі 10281,80 грн (20%), у зв`язку з затримкою сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 51409 грн на суму 10280,80 грн скасовано рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2017 у справі № 826/3631/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/70659126), яке набрало законної сили.

Таким чином, станом на 16.02.2020 у ТОВ «КСЗ» був відсутній податковий борг з податку на прибуток у сумі 10683996,57 грн, включений до оскаржуваної податкової вимоги.

Щодо податку на додану вартість, то у податковій вимозі № 10273-10 від 17.02.2020 визначено наявність у ТОВ «КСЗ» станом на 16.02.2020 податковий борг з податку на додану вартість у сумі 351440,86 грн.

Відповідно до даних Інтегрованої картки платника податків ТОВ «КСЗ» з податку на додану вартість, наданої представником відповідача 09.04.2025 через підсистему Електронний суд, станом на 31.12.2014 за позивачем обліковується податковий борг у сумі 374779,46 грн.

Разом з цим, інформацію щодо періоду виникнення боргу та підстав його виникнення відповідачем не надано.

Дослідженням податкових декларацій ТОВ «КСЗ» з податку на додану вартість за період з квітня 2015 року по січень 2020 року судом встановлено, що позивач декларував податкові зобов`язання з ПДВ за період з жовтня 2015 року по травень 2017 року.

За вказаний період податкові зобов`язання ТОВ «КСЗ» сплачувались у повному обсязі як безпосередньо до бюджету, так і шляхом поповнення електронного рахунку.

В деклараціях з ПДВ за червень- листопад 2017 року позивачем декларувались нульові показники, а в декларації з ПДВ за грудень 2017 року позивачем задекларовано 3808,00 грн як суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду. З грудня 2017 року по січень 2020 року ТОВ «КСЗ» декларувалось виключно від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Згідно детального розрахунку боргу (том 2 арк. спр. 16) заборгованість з ПДВ складається крім заборгованості, самостійно визначеної у податкових деклараціях, також зі штрафних санкцій, визначених податковим повідомленням-рішенням № від 30.09.2016, яким зобов`язано ТОВ «КСЗ» сплатити штраф в сумі 4701,40 грн (20%), у зв`язку з затримкою сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 23807,00 грн на 760, 702, 785, 730, 701 календарних днів, а також податковим повідомленням-рішенням № від 19.04.2019 на суму 170,00 грн.

Однак, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 30.09.2016, яким зобов`язано ТОВ «КСЗ» сплатити штраф в сумі 4701,40 грн (20%), у зв`язку з затримкою сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 23807,00 грн на 760, 702, 785, 730, 701 календарних днів скасовано рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2017 у справі № 826/3630/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/70659124), яке набрало законної сили.

Таким чином, судом встановлено, що станом на 16.02.2020 за період з 24.02.2015 по 16.02.2020 позивач фактично мав податковий борг з ПДВ у сумі 170,00 грн штраф, нарахований податковим повідомленням-рішенням № від 19.04.2019.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Отже, станом на 17.02.2020 розмір податкового боргу для направлення платнику податків податкової вимоги повинен складати понад 1020,00 грн.

Натомість судом встановлено, що станом на 07.02.2020 позивач мав заборгованість з податку на додану вартість у сумі 170,00 грн.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку про протиправність податкової вимоги № 10273-10 від 17.02.2020 через відсутність у позивача податкового боргу, достатнього для винесення податкової вимоги.

Щодо рішення про опис майна в податкову заставу, суд зазначає, що таке рішення приймається з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом. При цьому майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (стаття 88 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки податковий борг з податку на прибуток та податку на додану вартість, встановлений у цій справі, не перевищував 1020,00 грн, у податкового органу були відсутні підстави для прийняття рішення № 10273-10 від 17.02.2020 про опис майна ТОВ «КСЗ» в податкову заставу, тобто, зазначене рішення підлягає скасуванню.

Щодо вимоги ТОВ «КСЗ» зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві привести заборгованість в інтегрованій картці особового рахунку ТОВ «Керченський стрілочний завод» у відповідність діючому законодавству, забезпечивши списання безнадійного податкового боргу, що виник з початку тимчасової окупації внаслідок обставин непереборної сили, та підтверджений Сертифікатами Торгово-промислової палати України, до зміни місцезнаходження ТОВ «Керченський стрілочний завод» на іншу територію України на підставі пункту 15.1 статті 15 Закону №1636, підпункту 4 пункту 2 статті 101 ПКУ, підпункту 4 пункту 2.1 розділу II та підпункту 1 пункту 4.1 розділу IV «Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків», затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577, а саме: зобов`язати відповідача скасувати (вилучити) відомості про нарахування зобов`язань, штрафних санкцій та пені, шляхом внесення відповідних змін в інтегровану картку платника з податку на прибуток суд зазначає таке.

Судом встановлено, що з метою вирішення питання щодо списання безнадійного податкового боргу позивачем отримано:

- Сертифікат Торгово-промислової палати № 6978, яким засвідчено форс-мажорні обставини, зокрема, щодо обов`язку платника податків і зборів в строки та у розмірах, встановлених нормативно-правовими актами зі сплати авансових внесків з податку на прибуток за березень-грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року у граничний строк до 30 числа кожного місяця, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Дата настання - 01.03.2014, дата закінчення - 24.02.2015 (том 1 арк. спр. 44);

- Сертифікат Торгово-промислової палати № 6979, яким засвідчено форс-мажорні обставини, зокрема, щодо обов`язку платника податків і зборів в строки та у розмірах, встановлених нормативно-правовими актами зі сплати податку на додану вартість за травень 2014 року у граничний строк - до 30.06.2014, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Дата настання - 01.03.2014, дата закінчення - 24.02.2015 (том 1 арк. спр. 45).

ТОВ «КСЗ» 07.11.2016 подано до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві заяву про списання безнадійного податкового боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) з наданням вищевказаних сертифікатів Торгово-промислової палати (том 1 арк. спр. 43).

Листом від 06.12.2016 позивачу відмовлено у списанні безнадійного податкового боргу на підставі того, що у сертифікатах Торгово-промислової палати не наведено конкретних обставин дії непереборної сили (том 1 арк. спр. 42).

Позивачем не надано доказів оскарження відмови податкового органу в списанні безнадійного податкового боргу за заявою від 07.11.2016.

Стосовно позиції відповідача про те, що податковий орган має право приймати рішення про списання безнадійного податкового боргу і це є саме правом, а не обов`язком контролюючого органу, що визначено підпунктом 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, про що зазначено у пункті 101.1 статті 101 Податкового кодексу України.

Як визначено підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

За приписами пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє на час розгляду справи Верховним Судом) у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Суд звертає увагу, що норми податкового законодавства неодноразово змінювались, проте строк, протягом якого може бути стягнутий податковий борг - у 1095 днів є незмінним.

На теперішній час діє Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 577, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1844/24376 (далі - Порядок).

Відповідно до положень пунктів 3.1, 3.2 Порядку визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню контролюючим органом, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України) є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3 - 4.5 Порядку у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин), як це встановлено нормою пункту 4.1 Порядку. В інших випадках, передбачених пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку, розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Згідно наданої відповідачем 09.04.2025 через підсистему Електронний суд Інтегрованої картки платника податків ТОВ «КСЗ», до 06.10.2015 податковий борг з податку на прибуток у позивача був відсутній, а 06.10.2015 податковим органом відображено операції з нарахування податкового боргу за декларацією № вiд 01.12.2013 та № вiд 26.02.2014, тобто збільшено грошові зобов`язання з авансових внесків з податку на прибуток на 2014 рік та за перший квартал 2015 рік, а саме, за період реєстрації позивача на окупованій території.

Вказаний податковий борг підлягав списанню відповідно до пп. «а» п. 15.1 ст. 15 Закону № 1636 на підставі заяви ТОВ «КСЗ» від 07.11.2016, про що зазначено у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018 у справі № 826/1979/17.

Відповідачем не надано суду інформацію стосовно періоду виникнення податкового боргу, який обліковується в ІКП з податку на додану вартість станом 31.12.2014 у сумі 374779,46 грн, однак, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018 у справі № 826/1979/17 встановлено відсутність у позивача податкового боргу станом на 24.06.2016 з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5, який діє з 05.04.2021, затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 5).

У відповідності до вимог пункті 4-6 розділу 1 Порядку № 5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Дії працівників територіальних органів ДПС під час відображення в інформаційній системі первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

Згідно пункту 1 глави розділу 2 Порядку № 5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Облікові показники, які відображаються в ІКП, залежать від форми обліку, яка передбачена умовами адміністрування відповідного платежу, що відкриваються для юридичних та фізичних осіб (далі - Перелік форм ІКП).

Податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

За приписами пункту 7 глави 2 розділу 3 Порядку № 5 в інформаційній системі щодекадно формується Журнал сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху.

Журнал сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, є доступним підрозділам, що здійснюють облік платежів, адміністрування платежів, контрольно-перевірочні заходи, погашення боргу, адміністративне та судове оскарження.

Підрозділи, які здійснюють облік платежів, адміністрування платежів, погашення боргу, контрольно-перевірочні заходи, судове оскарження не пізніше двох робочих днів після формування Журналу сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, підтверджують повноту відображення в інформаційній системі первинних показників за напрямами роботи шляхом встановлення відповідної відмітки.

Аналогічні положення щодо відкриття та коригування ІКП за кожним платником та кожним видом платежу безпосередньо територіальними органами ДПС містив і Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, який був чинним до 05.04.2021.

Аналіз вищенаведених норм права дає можливість дійти висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом.

Відповідно, у разі скасування податкової вимоги та встановлення судом відсутності податкового боргу на певну дату, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 825/999/17, від 26 лютого 2019 року у справі № 805/4374/15-а, від 25 березня 2020 року у справі № 826/9288/18.

Таким чином, облік відповідачем в ІКП позивача податкового боргу, визначеного на підставі податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за 2015, 2016 та 2017 роки, пені, нарахованої на таку заборгованість, а також податкового боргу, визначеного на підставі податкових декларацій з податку на додану вартість за період з жовтня 2015 року по грудень 2017 року, та пені, нарахованої на таку заборгованість, є безпідставним, що вказує про наявність підстав для зобов`язання відповідача привести у відповідність інтегровану картку платника податків ТОВ «КСЗ» шляхом зобов`язання Головне управління ДПС у м. Києві провести коригування інтегрованих карток платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод» внести зміни:

- до інтегрованої картки платника податків з податку на прибуток підприємств та виключення податкового боргу, визначеного на підставі податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за 2015, 2016 та 2017 роки, а також пені, нарахованої на таку заборгованість;

- до інтегрованої картки платника податків з податку на додану вартість та виключення податкового боргу, визначеного на підставі податкових декларацій з податку на додану вартість за період з жовтня 2015 року по грудень 2017 року, а також пені, нарахованої на таку заборгованість.

Вимоги позивача зобов`язати позивача скасувати відомості про нарахування зобов`язань, штрафних санкцій та пені за списком, наведеним у позові, є безпідставними.

Так, нарахування штрафу у спірний період відбувалось на підставі податкових повідомлень-рішень, які, окрім податкового повідомлення-рішення № від 19.04.2019 на суму 170,00 грн, скасовано в судовому порядку. Відповідно, після набрання законної сили відповідним рішенням суду інформація про податкове повідомлення-рішення вилучається з ІКП самостійно податковим органом.

Операції зі збільшення податкового боргу з податку на прибуток за 06.10.2015 відображено на підставі декларацій № вiд 01.12.2013 та № вiд 26.02.2014, тобто збільшено грошові зобов`язання з авансових внесків з податку на прибуток на 2014 рік та за перший квартал 2015 рік, а саме, за період реєстрації позивача на окупованій території.

Вказані дії відповідача не є предметом розгляду у цій справі.

Щодо конкретних операцій, відображених в ІКП з податку на прибуток за період з 09.03.2016 по 10.03.2020, то вони стосуються операцій з нарахування податкових зобов`язань, визначених позивачем самостійно в податкових деклараціях, а також погашення таких операцій.

Тобто, вимоги позивача стосуються вилучення всіх операцій, відображених в інтегрованій картці платника податків, що суперечить змісту ведення оперативного обліку податків, а тому не підлягає задоволенню судом.

Аналогічна ситуація і з вимогою вилучити конкретні операції, відображені в ІКП з податку на додану вартість за період з 27.11.2015 по 28.10.2019. Вилучення всіх цих операцій призведе до вилучення всієї інформації щодо позивача, у тому числі і тієї, яка стосується нарахованих ним самостійно зобов`язань та погашення податкового боргу.

Отже, у задоволенні вищевказаних позовних вимог суд відмовляє за необґрунтованістю.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення Бендерський проти України, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини безумовно свідчать про прийняття відповідачем рішення за скаргою, розгляд якої не віднесено законодавством до його компетенції, а інші вказані в позовній заяві обставини не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір платіжним дорученням № 35 від 11.03.2020 у сумі 21020,00 грн (том. 1 арк.спр. 16), та платіжним дорученням № 41 від 26.03.2020 у сумі 4204,00 грн (том. 1 арк.спр. 247), а всього у розмірі 25224,00 грн.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме суд відмовляє у задоволенні однієї немайнової позовної вимоги (судовий збір у сумі 2102,00 грн), відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 23122,00 грн.

Керуючись статтями 9, 65, 72, 92, 173, 180, 181, 183, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод» (місцезнаходження: вул. Євгена Коновальця, б. 32-Г, офіс 8, м. Київ, ) до Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, ) про визнання протиправними, скасування податкової вимоги та рішення про опис майна, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкову вимогу № 10273-10 від 17.02.2020 та рішення про опис майна у податкову заставу № 10273-10 від 17.02.2020.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві провести коригування інтегрованих карток платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод» шляхом внесення змін:

- до інтегрованої картки платника податків з податку на прибуток підприємств та виключення податкового боргу, визначеного на підставі податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за 2015, 2016 та 2017 роки, а також пені, нарахованої на таку заборгованість;

- до інтегрованої картки платника податків з податку на додану вартість та виключення податкового боргу, визначеного на підставі податкових декларацій з податку на додану вартість за період з жовтня 2015 року по грудень 2017 року, а також пені, нарахованої на таку заборгованість.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління ДПС у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод» понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 23122,00 грн (двадцять три тисячі сто двадцять дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 16.04.2025.

Суддя Т.В. Смішлива