Справа № 460/3517/25
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2025 року м. Рівне №460/3517/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АЛЬЯНС ІДЕАЛ»
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК АЛЬЯНС ІДЕАЛ» звернулось до суду з позовом до Рівненської митниці про скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА204130/2025/000005/2 від 28.01.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення номер UА204130/2025/000015.

Ухвалою суду від 26.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 11.03.2025 відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що за наявності усіх необхідних документів, позивач звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованого товару (плівки). При визначенні митної вартості товарів декларантом обрано перший метод за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позовну заяву Рівненська митниця позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах неточностей та розбіжностей. За таких підстав та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації. Вказує, що декларантом подано додаткові документи, але в недостатній кількості. Сторона відповідача вважає, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Ствердила, що митну вартість імпортованих товарів було визначено на підставі раніше визнаної митницею митної вартості. Для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано найменшу вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці із врахуванням обсягів товарів, згідно рівнів митної вартості ЄАІС Держмитслужби. За наведеного сторона відповідача зауважила, що оспорювана картка відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК АЛЬЯНС ІДЕАЛ» (покупець) та фірмою SLONCE ROMA Sp. Z o.о. (продавець) 02.09.2024 укладено контракт на поставку №02092024. Предметом контракту є поставка плівки (п.1.1 контракту).

Згідно з пунктом 1.2 контракту, найменування, кількість, асортимент, комплектність, ціна товару та дата відвантаження кожної партії визначаються сторонами в замовленнях покупця, підтверджених продавцем. Замовлення покупця вважається узгодженим з моменту отримання покупцем від продавця підтвердження замовлення на постачання партії товару. Продавець надсилає письмове підтвердження замовлення у вигляді проформи-інвойсу електронною поштою протягом 2 (двох) робочих днів з дати отримання замовлення.

Згідно з пунктом 1.3 контракту, періодичність поставок визначається періодичністю замовлень покупця. Пунктом 1.4 контракту визначено, що строки поставки кожної партії товару вказуються у відповідному інвойсі.

Відповідно до пункту 2.1 контракту, загальна вартість контракту складається із загальної суми всіх проформ до цього контракту. Валютою ціни та платежу є євро або USD. Ціна на товар до кожної партії фіксується у проформа-інвойсі до цієї партії та діє до 100% її оплати. Після внесення повної або часткової оплати ціна на партію зміні не підлягає.

Згідно пунктом 2.2 контракту, оплата за товар, що поставляється, за цим контрактом здійснюється у розмірі 100% перед відвантаженням, якщо інше не передбачено проформою інвойс/інвойсом. У тому випадку, якщо покупцем провадиться попередня оплата товару і з якоїсь причини не відбудеться поставки оплаченого товару, продавець зобов`язаний повернути покупцеві суму грошових коштів, сплачених ним за цей товар, протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту закінчення погодженого терміну поставки товару. За змістом пункту 2.3 контракту, датою оплати вважається дата надходження коштів на рахунок продавця у банку продавця. У вартість товару включається вартість маркування, тари та упаковки, завантаження товару у транспортний засіб продавця, страхування вантажу під час транспортування. Всі інші витрати покриватимуться сторонами відповідно до положень Інкотермс 2010 року (п.2.4 контракту). Усі податки, мита та інші збори та платежі, пов`язані з виконанням цього контракту, у тому числі стягувані під час транзитного перевезення через іншу країну до порту призначення, зазначеного у додатках, несе постачальник, а від порту призначення - покупець (п.2.5 контракту)

Згідно з пунктом 3.1 контракту, товар поставляється на умовах поставки FCA (Incoterms 2010). Відповідно до пункту 3.2 контракту, розвантаження товару з транспортного засобу перевізника у місці призначення здійснює покупець власним коштом.

Додатковою угодою №1 від 03.09.2024 до цього контракту визначено, що умови поставки вказуються в інвойсі (п.3.1 контракту).

Сторонами на виконання умов контракту та відповідно до замовлення від 23.09.2024, погоджено проформу-інвойс №01-23092024 на поставку товару плівку на умовах СІF Гдиня, на загальну суму 26831,23 USD. Оплата: 180 днів від дати виставлення фактури.

На виконання умов контракту продавцем надано рахунок-фактуру № від 18.10.2024, яким між сторонами була узгоджена поставка товару на умовах СІF порт Гдиня, на загальну суму 26831,23 USD.

Довідкою про транспортні витрати від 23.01.2025 №2301/03, виданою ТОВ «Супрамарін» на підставі укладеного з позивачем Генерального договору транспортного експедирування №1712-100/24sm від 17.12.2024, підтверджується, що вартість транспортно-експедиторського обслуговування на території Польщі MSBU5119398 складає 38641,00 грн. Вартість організації транспортних послуг поза митною територією України за маршрутом Гдиня, Польща м/п Ягодин НОМЕР_1 / НОМЕР_2 складає 20000,00 грн. Вантаж не був застрахований.

Перевезення вантажу за інвойсом № від 18.10.2024 здійснювалось ФОП ОСОБА_1 на підставі укладеного з ТОВ «Супрамарін» Договору перевезення вантажів №04556-26/25sm від 21.01.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи CMR.

27.01.2025 з метою митного оформлення ввезеного товару позивачем до Рівненської митниці подано митну декларацію №25UA53U1.

Відповідно до митної декларації задекларовано товар: «плівка з поліетилентерефталату, непориста, неармована, нешарувата, без підкладки, не поєднана подібним способом з іншими матеріалами (не ламінована), без подальшої обробки, завтовшки не більша як 50мкм у рулонах, являє собою сировину для виробництва багатошарових комбінованих (ламінованих) плівок з нанесеним друком та ламінатом для пакування товарів, PET плівка в асортименті - 19874,971 кг.

Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною товару. Митну вартість товару заявлено розмірі 26831,23 USD. Загальна відомість про вартість 1183548,37 грн.

До митної вартості включено витрати на транспортування товару в сумі 20000,00 грн та 38641,00 грн, що узгоджується з довідкою про транспортні витрати від 23.01.2025 №2301/03.

Товар заявлено на комерційних умовах поставки CIF GDYNIA.

З метою митного оформлення товару та для підтвердження його митної вартості, декларантом були подані до митниці: сертифікат якості від 18.10.2024, пакувальний лист № від 18.10.2024, рахунок-проформа №01-23092024 від 23.09.2024, рахунок-фактура (комерційний iнвойс) №/24 від 18.10.2024, коносамент MEDUHN937717 від 15.11.2024, автотранспортна накладна від 22.01.2025, декларація про походження товару №/24 від 18.10.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №210 від 23.01.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №2301/03 від 23.01.2025, рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця № від 18.10.2024, прейскурант від 01.10.2024, калькуляція від 18.10.2024, страховий поліс від 31.10.2024, додаткова угода №1 від 03.09.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №02092024 від 02.09.2024, договір (контракт) про перевезення №04556-26/25sm від 21.01.2025, договір (контракт) про перевезення №1712-100/24sm від 17.12.2024, лист б/н від 22.01.2025, копія митної декларації країни відправлення №4930528 від 18.10.2024.

28.01.2025 декларантом на електронне повідомлення митниці стосовно необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів надано: лист відправника б/н від 28.01.2025, інтернет посилання VACOPET TM від 28.01.2025, а також лист від 28.01.2025 з повідомленням, що надати документи немає ніяких можливостей та проханням провести митне оформлення за ВМД 25UA53U1 від 27.01.2025.

Митним органом сформовано Картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204130/2025/000015 (далі Картка відмови), якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів. Повідомлено про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UА204130/2025/000005/2 від 28.01.2025, Підстава відмови: статті 49-66, 256, 257 Митного кодексу України.

28.01.2025 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА204130/2025/000005/2, відповідно до якого митну вартість товару скориговано за другорядним резервним методом (6).

Графа 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості»:

«I. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

в копії митної декларації країни відправлення від 18.10.2024 №4930528 в умовах поставки не вказано місце призначення;

в графі 31, в поданій до митного оформлення ЕМД, зазначена торговельна марка VACMET, яка не підтверджена жодним документом;

не може бути взято до уваги копію митної декларації країни відправлення від 18.10.2024 №4930528 як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки не містить відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт;

в копії митної декларації країни відправлення від 18.10.2024 №4930528 зазначений порт відправлення INPWL6 (PALWAL ICD), що не кореспондується з коносаментом від 15.11.2024 №MEDUHN937717, згідно з яким порт завантаження MUNDRA, INDIA;

у відкритій мережі Інтернет (www.searates.com) наявна інформація, що судно MSC MUNDRA VIII (рейс АР443А) вийшло з порту MUNDRA, IN 30.10.2024, з перевантаженням товару в порту Bremerhaven, DE. Вантаж прибув до Гдині (Польща) 09.01.2025 на судні MSC INGRID (рейс ВG02А).

Враховуючи вищезазначене та те, що вантаж прибув до порту Польщі 09.01.2025, а виїхав з після перевантаження 22.01.2025 (відповідно до наданої автотранспортної накладної від 22.01.2025 перевезення здійснювалося з населеного пункту Kosakowo, Poland), існує ризик не включення всіх необхідних транспортних та складських витрат до митної вартості відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

II. Згідно із статтею 64 Митного кодексу України Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості товару «Плівка поліестерова з поліетилентерефталату (PET) непориста, неармована, неламінована, без підкладки, не поєднана з іншими не полімерними матеріалами, прозора, завтовшки 12 мкм… Країна виробництва IN…» (з такими ж фізичними характеристиками, якістю, країною виробництва), митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями від 19.11.2024 №UA100320/2024/439405 2,02 дол.США/кг.

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки; 3) документ, який підтверджує зазначену торговельну марку декларованих товарів; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товарів по всьому маршруту слідування; 5) каталоги, специфікації виробника товару; 6) банківські платіжні документи, що можливо пов`язати з оцінюваним товаром.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості товару «Плівка поліестерова з поліетилентерефталату (PET) непориста, неармована, неламінована, без підкладки,не поєднана з іншими не полімерними матеріалами, прозора, завтовшки 12 мкм… Країна виробництва IN…» (з такими ж фізичними характеристиками, якістю, країною виробництва), митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями від 19.11.2024 №UA100320/2024/439405 2,02 дол.США/кг.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 40147,44 дол.США. (2,02 дол.США/кг * 19874,971 кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1683193,53 грн (2,02 дол.США/кг *19874,971 кг * 41,9253 грн/дол.США)».

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України перебачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

В силу вимог частини шостої цієї ж статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

А за правилами частини сьомої цієї статті, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, то заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно частини першої до статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. А згідно з частиною другою цієї статті, у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

За правилами частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини дванадцятої статті 264 Митного кодексу Україниу разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України визначає такі методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В силу вимог частини другої цієї статті метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Частиною першою статті 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові, але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності у нього небезпідставних підозр з приводу достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- або надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як встановлено судом, у графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем вказано, що подані до митного оформлення документи містять неточності та розбіжності.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать на користь висновку про необґрунтованість такого рішення відповідача, з огляду на наступне.

Так, підстави для коригування митної вартості зводяться до того, що неможливо взяти до уваги копію митної декларації країни відправлення від 18.10.2024 №4930528 як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки: не містить відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт; в умовах поставки не вказано місце призначення; зазначений порт відправлення INPWL6 (PALWAL ICD), що не кореспондується з коносаментом від 15.11.2024 №MEDUHN937717, згідно з яким порт завантаження MUNDRA, INDIA.

Також відповідачем зазначено, що у відкритій мережі Інтернет (www.searates.com) наявна інформація, що судно MSC MUNDRA VIII (рейс АР443А) вийшло з порту MUNDRA, IN 30.10.2024, з перевантаженням товару в порту Bremerhaven, DE. Вантаж прибув до Гдині (Польща) 09.01.2025 на судні MSC INGRID (рейс ВG02А). Враховуючи вищезазначене та те, що вантаж прибув до порту Польщі 09.01.2025, а виїхав з після перевантаження 22.01.2025 (відповідно до наданої автотранспортної накладної від 22.01.2025 перевезення здійснювалося з населеного пункту Kosakowo, Poland), існує ризик не включення всіх необхідних транспортних та складських витрат до митної вартості відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

Суд звертає увагу, що позивачем надавався лист для Рівненської митниці про те, що за накладною № і транспортною накладною №4930528 від 18.10.2024 вантаж було відправлено з заводу Vacmet для митного оформлення в сухому митному порту ICD Palwal (INPWLб) 18.10.2024. Після митного оформлення контейнер по залізниці переїхав до морського порту Мундра для завантаження на судно. Судно затрималося, і виникла проблема з місцем, контейнер завантажено та відправлено на судно за MSC MUNDRA VIII IP443A та коносаментом, який видається після відплиття 15.11.2024. Вищевказаний процес відповідає індійському митному законодавству та правилам роботи судноплавних ліній. Помилки в оформленні відправлення немає.

Таким чином, судом не встановлено наявності складських витрат у даному випадку.

Однак, як свідчать фактичні обставини справи, вказаний лист проігноровано відповідачем та витребувано додаткові документи.

При цьому, сумніви відповідача про включення всіх транспортних витрат до митної вартості товарів є безпідставними з огляду на таке.

Як встановлено судом, довідкою про транспортні витрати від 23.01.2025 №2301/03, виданою ТОВ «Супрамарін» на підставі укладеного з позивачем Генерального договору транспортного експедирування №1712-100/24sm від 17.12.2024, підтверджується, що вартість транспортно-експедиторського обслуговування на території Польщі MSBU5119398 складає 38641,00 грн. Вартість організації транспортних послуг поза митною територією України за маршрутом Гдиня, Польща м/п Ягодин НОМЕР_1 / НОМЕР_2 складає 20000,00 грн. Вантаж не був застрахований.

Перевезення вантажу за інвойсом № від 18.10.2024 здійснювалось ФОП ОСОБА_1 на підставі укладеного з ТОВ «Супрамарін» Договору перевезення вантажів №04556-26/25sm від 21.01.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи CMR.

Вказані документи (рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №210 від 23.01.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №2301/03 від 23.01.2025, договір (контракт) про перевезення №04556-26/25sm від 21.01.2025, договір (контракт) про перевезення №1712-100/24sm від 17.12.2024) були подані декларантом до митниці.

Судом встановлено, що позивачем до митної вартості включено витрати на транспортування товару в сумі 20000,00 грн та 38641,00 грн, що узгоджується з довідкою про транспортні витрати від 23.01.2025 №2301/03.

Позивачем заявлено повні та точні відомості щодо витрат на транспортування, що підтверджується документально належними та необхідними документами.

Зі спірного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що декларантом заявлені складові митної вартості в сумі 20000,00 грн та 38641,00 грн.

Тобто, позивачем було надано необхідні документи, передбачені пунктом 6 частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, що підтверджують понесені витрати на транспортування товарів, які були включені до митної вартості товарів.

Щодо інших зауважень з покликанням на копію митної декларації країни відправлення від 18.10.2024 №4930528 суд зауважує, що копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

Покликання відповідача про те, що зазначена торговельна марка імпортованого товару VACMET не підтверджена жодним документом, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки з поданих позивачем документів вбачається торговельна марка VACMET імпортованого товару плівки, зокрема вказане зазначено в рахунку-фактурі № від 18.10.2024 та інших документах.

Отже, зазначені в рішенні про коригування митної вартості зауваження не є неточностями чи розбіжностями, а тому не вливають на числові значення митної вартості, а також не спростовують реальну вартість імпортованого товару.

Суд звертає увагу, що в силу вимог частини 5 статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Судом достеменно встановлено, що декларант позивача надав відповідачу усі, передбачені частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Контракт, рахунки-фактури (інвойси) не місять жодних розбіжностей ні про умови поставки, ні про номенклатуру товарів, ні про їхню ціну.

Навпаки усі документи складені належним чином, узгоджуються між собою і відображають усі необхідні показники числових значень митної вартості товарів.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (статтею 53) заборонено.

В основу оскаржуваного рішення покладено також ту обставину, що Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості товару «плівка поліестерова з поліетилентерефталату (PET) непориста, неармована, неламінована, без підкладки, не поєднана з іншими не полімерними матеріалами, прозора, завтовшки 12 мкм… Країна виробництва IN…» (з такими ж фізичними характеристиками, якістю, країною виробництва), митне оформлення якого здійснено за МД від 19.11.2024 №UA100320/2024/439405 2,02 дол.США/кг.

Слід зауважити, що вказана митна декларація, не була долучена відповідачем до відзиву, а отже немає можливості встановити який саме товар по ній розмитнювався, з якими характеристиками, яким обсягом (кількістю, фізичними характеристиками, якістю, країною виробництва), а також на яких саме умовах.

Прирівнювання цін товарів різних виробників, різного матеріалу і призначення ні за яких умов не може вважатися обґрунтованим та підставним, як і ціни різних постачальників, з різних куточків світу, що мають різні умови поставки.

Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Суд зазначає, що інформація щодо вартості аналогічних товарів не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в інформаційних системах мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем вартості такого товару згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

Разом з тим, на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, суд повторює, що у рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено лише дату та номер МД, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованими у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

За наведеного, суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача не відповідає ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості.

Отже, вищенаведене не являється та не може являтися обґрунтованою правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів та прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також коригування митної вартості товарів.

З досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості і похідного від нього рішення картки відмови у прийнятті митної декларації.

Також суд зауважує на тому, що відповідно до частини другої статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Частиною третьою статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 57 Митного кодексу України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

З даного приводу суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товару почергово, а лише містить загальні формулювання щодо неможливості їх почергового використання. Таким чином, стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження тому, що зазначена процедура взагалі проводилась, як і тому, що ним здійснювався саме послідовний вибір методу.

За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А в силу вимог частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митній декларації, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

За наведеного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 6056,00 грн відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АЛЬЯНС ІДЕАЛ» до Рівненської митниці задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204130/2025/000015 та рішення про коригування митної вартості товарів №UА204130/2025/000005/2 від 28.01.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АЛЬЯНС ІДЕАЛ» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 6056,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 квітня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК АЛЬЯНС ІДЕАЛ» (вул. Київська, буд. 261А, прим. 76, оф. 1, м. Бровари, Броварський р-н, Київська обл.,07405, ЄДРПОУ/РНОКПП 45538122)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104, м. Рівне, Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Н.В. Друзенко