Справа № 703/453/25
Суддя: Крива Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/453/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Криви Ю.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ЧеркаськогоРТЦК та СПпро скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 82 від 15 січня 2025 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення правил військового обліку та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою, такою яка винесена з грубим порушенням норм процесуального права, а тому таку, що підлягає скасуванню в повному обсязі з наступних підстав.

07 січня 2025 року в м. Валки Богодухівського району Харківської області, при перевірці його документів працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 на нього був складений протокол № 21/110 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, за те що він нібито не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 18 жовтня 2024 року на 10.00 год. 15 січня 2025 року повернувшись після робочої поїздки до Черкаської області він прибув разом з вищевказаним протоколом до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач пояснив йому, що на його зареєстровану адресу 25 вересня 2024 року була направлена повістка про його явку на 18 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дана повістка була підписана кваліфікованим електронним підписом, та направлена рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Повістка № 252671 про виклик позивача на 18 жовтня 2024 рокудо ІНФОРМАЦІЯ_3 повернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою Укрпошти про відсутність адресата 11.10.2024 за місцем проживання.

Так як відповідач зазначає, що повістка була підписана електронним підписом це свідчить про те, що вона повинна була формуватись через Єдиний державний реєстр призовників та військовозобов`язаних, відповідно до Порядку проведення призов громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою КМУ № 560, зі змінами від 16 серпня 2024 року. Цими змінами уточнено вимоги до повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у частині присвоєння таким повісткам унікального електронного ідентифікатора у вигляді QRкоду, за допомогою якого можна перевірити всю інформацію, зазначену у повістці.

Також визначено механізм перевірки чинності повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», у тому числі за допомогою електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема, з використанням його мобільного застосунку.

Тобто, дана повістка повинна була надійти йому і в застосунок "Резерв +", або ж хоча б сповіщення про її наявність, щодо виклику його до ІНФОРМАЦІЯ_3 , жодних повідомлень йому не надходило.

Про наявність даної повістки він дізнався 07 січня 2025 року безпосередньо коли на нього склали протокол про адміністративне правопорушення, по сплину трьох місячного терміну після дати нібито вчинення ним правопорушення про яке йому не було нічого відомо.

Його військово-облікові дані станом на 25 вересня 2024 року уже (на момент надсилання йому повістки) були уточнені, жодних змін до його військово-облікових даних також не вносилось і станом на сьогоднішній день він має відстрочку від призову на військову службу по мобілізації, підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності у відповідача немає.

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру призовників та військовозобов`язаних мої військово-облікові данні були оновлені та уточнені 18 липня 2024 року, про що свідчить і дата зазначена у його ВОД №3.

Зокрема там були оновлені такі його військово облікові дані; номер паспорту , ІПН, сімейний стан, місце проживання, наявність дітей, інформація про його трудову зайнятість, наявність інвалідності, номер телефону. Відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_4 , було достеменно відомо на момент надсилання йому повістки, те що він є вдівцем і після смерті дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виховує малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Дані відомості підтверджуються копіями свідоцтв про смерть та про народження та приєднані до матеріалів позовної заяви. Прибувши 15 січня 2025 року до приміщення військкомату та віддавши вищевказаний протокол юристу ІНФОРМАЦІЯ_3 він попросив показати йому ту повістку, яка надсилалась за його місцем реєстрації, однак її йому ніхто не показав, копію протоколу в нього відібрали і сказали, що він все одно буде платити штраф в розмірі 170000 грн. В приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач пробув ротягом всього дня, розгляд справи про вчинене нібито адміністративне правопорушення у його присутності так і не проводився.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 ще раз повторно переглянув документи позивача, оновив відомості щодо наявності в нього відстрочки, що підтверджується відомостями у застосунку " Резерв+" і юристом ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу було повідомлено, що б він з`явився з наступного понеділка протягом тижня, а саме 22 січня 2025 року з 09.00 години. Позивач з`явився до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 22 січня 2025 року, юрист ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 вручив ОСОБА_1 постанову при притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу в розмірі 17000 грн. З огляду на вищевикладене він вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає до скасуванню в повному обсязі.

Як зазнає відповідач в оскаржуваній постанові позивач вчинив адміністративне правопорушення 18 жовтня 2024 року, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена 15 січня 2025 року. Тобто на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ч. 1 ст. 38 КУпАП, тому що оскаржена позивачем постанова підлягає до скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

В даному випадку єдиним нібито доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є повістка 252671 від 25 вересня 2024 року, яка повернулась відповідачу з відміткою Укрпошти про її не вручення позивачу, а також пояснення свідка ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 . Покази свідка ОСОБА_7 не можуть бути допустимим доказом вчинення ним правопорушення, також викликає сумнів як міг цей свідок не будучи знайомим з ним, з десятків цивільних людей, які перебували на той момент в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 свідком став тільки їхній працівник, який несе службу в цьому ж ТЦК та СП. Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Натомість на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_8 № 82 від 15 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 -1КУпАП України та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, а саме: оплати судового збору у розмірі 605,80 грн.

Ухвалою судді від 28 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_7 у відповідь було направлено суду відзив на позовну заяву разом із копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що позивач стверджує, що його належало сповістити в застосунку «Резерв +» про виклик в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Це твердження є намаганням ввести суд в оману, саме тому позивачем не зазначено правової норми, яка нібито зобов`язує ІНФОРМАЦІЯ_2 чи інший орган влади здійснити таке повідомлення. Згідно з обліковою карткою ОСОБА_1 , 18.07.2024 р. о 12:43 він повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 , що місцем його реєстрації (проживання) є АДРЕСА_1 . Саме за цією адресою повістку № 252671 було направлено рекомендованим листом № 212 з описом вкладення. Позивач не заперечує факту неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою № НОМЕР_1 . Пояснення свідка ОСОБА_6 підтверджують лише цей факт. Надуманими є твердження позивача, що пояснення свідка ОСОБА_6 не можна було враховувати під час винесення постанови.

Оскільки військовозобов`язаний ОСОБА_1 був належно оповіщений про виклик на 11:00 год. 18.10.2024 р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) і не з`явився за викликом, він порушив обов`язок, визначений абз. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: з`являтись за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці.

З метою визначення призначення ОСОБА_1 на особливий період виникла потреба уточнити його персональні дані, у зв`язку з чим повістка йому була надрукована і направлена централізовано на підставі абз. 5 п. 34 Порядку призову. Так, місце роботи ОСОБА_1 не було повідомлене ІНФОРМАЦІЯ_4 під час уточнення облікових даних; з того часу він міг працевлаштуватись. Для визначення призначення військовозобов`язаного на особливий період також потрібно було встановити, чи мав він намір використати право на відстрочку від призову на військову службу. (Відстрочку від призову на військову службу ОСОБА_1 оформив самостійно в застосунку «Резерв+» лише 15.01.2025 р., до цього не подавав заяв про надання йому відстрочки.)

Також відповідач вважає, що твердження позивача про порушення порядку розгляду справи не відповідають дійсності і спрямовані на уникнення відповідальності, тому просив Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 82 від 28 січня 2025 року залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - без задоволення

Своїм правом подання відповіді на відзив відповідача, позивач не скористався.

Частиною 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 07 січня 2025 року в м. Валки, інструктор ІНФОРМАЦІЯ_8 , головним сержантом ОСОБА_9 , було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно рапорту начальнику ЗП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області за підписом інспектора СРПП ВП№1 Богодухівського РВП, капітана поліції К. ДОВБІЙ та інструктора ІНФОРМАЦІЯ_8 , головного сержанта ОСОБА_9 , зазначено, що під час відпрацювання звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.11.2024, було супроводжено ОСОБА_1 , 07.01.2025 о 13:00 год., до ІНФОРМАЦІЯ_9 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

15 січня 2025 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_8 , було винесено постанову №82 відносно ОСОБА_1 відповідно до якого: « ОСОБА_1 не з`явився на 11:00 год. 18.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення персональних даних по повістці №252671, яка була підписана кваліфікованим підписом 25.09.2024 та направлена рекомендованим листом з описом вкладення і повідомлення про вручення поштового відправлення. Цим він порушив обов`язок, визначений абз. ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: з`являтися за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці.

Окрім цього, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що повістку не отримував.

Однак, відповідно до абзацу 4 підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 р. (надалі в тексті - Порядок проведення призову), належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою: задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Повістка №252671 про виклик ОСОБА_1 на 11:00 год. 18.10.2024 повернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою Укрпошти про відсутність адресата 11.10.2024 року за місцем проживання. Відповідно до абз. 4 пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову, датою вручення повістки ОСОБА_1 є 11.10.2024. Крім пояснень ОСОБА_1 , факт його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_6 .

Частиною першою статті 210-1КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною третьою статті 210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акта, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У оскаржувані постанові вказано, що ОСОБА_1 порушив обов`язок абз. ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: з`являтися за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці та абз. 4 пп.2 п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 16.05.2024.

Згідно долученої до матеріалів справи повістки №252671 за кваліфікованим електронним підписом ОСОБА_8 від 25.09.2024, здійснено виклик ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за адресою: АДРЕСА_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11:00 год., 18.10.2024, для уточнення даних.

Відповідно до облікової картки № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 , зазначено: адресу: АДРЕСА_1 ; службові відмітки: інвалід 2 групи; відомості про місце роботи відсутні; тип під картотеки: непридатні в мирний час, обмежено придатні у воєнний час. Порушник ВО з 30.11.2024.

Як вбачається зі статусу поштового відстеження від 15.01.2025 за №212, зазначено: «Повернення відправнику. Відсутність адресата за вказаною адресою».

Згідно клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі від 15.01.2025, останній зазначив адресу: АДРЕСА_4 та просив направити на неї копію постанови. Окрім цього зазначив, що являється батьком одинаком, особисті дані оновив вчасно та є інвалідом 2 гр., що також його статус інваліда підтверджується Пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 05.06.2022.

На підтвердження свої вимог позивач також долучив до матеріалів справи: Військово-обліковий документ ОСОБА_1 за №3 від 18.07.2024; Дані військово-облікового документу «Резерв +», відповідно до якого дата уточнення даних 15.01.2025; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 від 14.02.2015, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ; свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 від 13.06.2017; свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 від 07.06.2017.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є, зокрема, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час провадження у справах про адміністративні правопорушення, для реалізації даного конституційного принципу, у відповідності до ст.ст.7, 245 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це означає, що ця норма Закону встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 41 Порядку призову, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) ТЦК та СП є - у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Таким чином, ОСОБА_1 є належним чином оповіщеним 11.10.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11:00 год. 18.10.2024.

Також суд, звертає увагу, що наявність у ОСОБА_1 права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації не звільняє його від виконання Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 р. (як не звільняє від виконання Правил і оформлена в подальшому відстрочка).

Тобто, оновлення даних не виключає обов`язок громадянина у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з`явитися у зазначені у ній місце та строк, що встановлений в абзаці восьмому частини третьої статті 22 Закону України № 3543-XII, яка визначає прямий обов`язок з`явитися до ТЦК на виклик за повісткою без конкретизації, які саме облікові дані потребують уточнення.

При цьому, відповідач мав право викликати позивача для уточнення персональних даних, навіть якщо він раніше оновив частину даних у застосунку «Резерв+» і метою виклику не є безпосередньо проходження медичного огляду. Відсутність запису про місце роботи є достатньою підставою для виклику з метою уточнення цих даних.

У будь-якому разі незгода позивача з метою виклику, що вказана у повістці, не звільняє його від обов`язку з`явитися на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення цього обов`язку.

Також позивач в своєму позові посилається на те, що на час винесення оскаржуваної ним постанови закінчилися строки притягнення його до адміністративної відповідальності, визначені ч.1 ст.38 КУпАП, оскільки правопорушення вчинено 18.10.2024, а постанова про притягнення його адміністративної відповідальності винесена 15.01.2025.

Однак згідно ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210- 1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, проаналізувавши докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову стосовно позивача ОСОБА_1 , а тому на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня складення повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 .

Головуючий: Ю. В. Крива