Справа № 600/128/24-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/128/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш В.О.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

15 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Моніча Б.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у виплаті допомоги на поховання в розмірі двомісячної пенсії ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити виплату допомоги на поховання в розмірі двомісячної пенсії ОСОБА_2 з урахуванням проведених виплат, у розмірі 10822,34 грн.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні прозову.

Оскільки предметом оскарження є рішення суду першої інстанції, ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступні обставини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.03.2023 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що здійснено відповідний актовий запис №685.

За життя ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, отримувала пенсію за віком, розмір якої становив 7214,90 грн.

З 20.01.2023 по день смерті ОСОБА_2 перебувала у Чернівецькому геріатричному пансіонаті на повному державному утриманні.

При цьому, 75 % пенсії ОСОБА_2 відповідачем перераховувалось на рахунок Чернівецького геріатричного пансіонату, а 25 % на її рахунок.

Згідно довідки Чернівецького геріатричного пансіонату від 21.04.2023 №265/23 поховання ОСОБА_2 . Чернівецький геріатричний пансіонат не здійснював. Поховання здійснювалось за рахунок члена сім`ї - ОСОБА_1 .

У зв`язку з понесенням витрат на поховання, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити допомогу на поховання в розмірі двомісячної пенсії ОСОБА_2

29.06.2023 на рахунок позивача, як зазначено ним в позовній заяві, надійшла сума 3607,46 грн.

Не погодившись із вказаною сумою, позивач звернувся 03.07.2023 до відповідача з відповідною заявою.

Листом від 06.07.2023 №2400-1706-8/27586 відповідач повідомив позивача про те, що виплату на поховання здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки така виплата обчислювалась із розміру пенсії, яку отримувала ОСОБА_2 на день смерті (25 % від призначеної пенсії 7214,90 = 1803,73 грн* 2 = 3607, 46 грн).

Не погоджуючись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо виплати йому допомоги на поховання саме в розмірі двомісячної пенсії ОСОБА_2 , яка фактично їй нараховувалась, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин, судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів, надаючи оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 53 Закону № 1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до чч.1-3 ст. 48 Закону №1058-ІV під час перебування пенсіонера на повному державному утриманні у відповідній установі (закладі) йому виплачується 25 відсотків призначеної пенсії. У випадках, якщо розмір його пенсії перевищує вартість утримання, виплачується різниця між пенсією і вартістю утримання, але не менше 25 відсотків призначеної пенсії. Якщо у пенсіонера, який перебуває у відповідній установі (закладі) на повному державному утриманні, є непрацездатні члени сім`ї, зазначені в частині другій статті 36 цього Закону, які перебувають на його утриманні, пенсія виплачується в такому порядку: 25 відсотків пенсії - самому пенсіонерові, а інша частина пенсії, але не більш як 50 відсотків призначеного розміру пенсії - зазначеним членам сім`ї. Частина пенсії, що залишилася після виплати суми пенсії пенсіонеру та членам його сім`ї відповідно до частин першої і другої цієї статті, перераховується до установи (закладу), де пенсіонер перебуває на повному державному утриманні, за його особистою заявою. Зазначені кошти зараховуються на банківські рахунки цих установ понад бюджетні асигнування і спрямовуються виключно на поліпшення умов проживання в них пенсіонерів у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України..

Вказані положення не свідчать про зміну розміру пенсії, яку отримував до смерті пенсіонер, однак передбачають порядок розпорядження таким розміром, закріплюючи обов`язкову статтю витрат для відповідної пенсії відрахування закладу, в якому на повному утриманні перебуває пенсіонер. Зокрема, в ч. 3 ст. 48 Закону №1058-ІV згадується про "частину пенсії, яка залишалася після виплати", що вказує на те, що відповідна частина пенсії є її складовою та входить до її розміру, отримана пенсіонером, однак має виключне цільове призначення.

Відповідно, пенсіонер, що перебуває на повному державному утриманні, у розумінні ст. ст. 48, 53 Закону №1058-ІV отримує свою пенсію в повному обсязі, а не у розмірі фактично виплаченої пенсії.

Порядок звернення за допомогою на поховання визначено розділом V Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 розділу V Порядку №22-1, особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 7), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.

Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.

Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).

Відповідно до обставин справи та доданих доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, отримувала пенсію за віком, розмір якої становив 7214,9 грн.

Водночас, відповідачем виплачено позивачу допомогу на поховання пенсіонера у розмірі 3607,46 грн., тобто в меншому розмірі, ніж двомісячна пенсія, яку отримувала пенсіонер ОСОБА_2 на момент смерті.

Отже, у даній справі необхідно надати оцінку нормативному регулюванню визначення пенсії, яку отримувала особа на момент смерті, на що і звернув увагу суд першої інстанції, врахувавши ст. 53 Закону України № 1058, оскільки зазначена норма передбачає, що у разі смерті пенсіонера, особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера, у розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті (саме яку отримував, а не ту, яка фактично виплачувалась).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що перебування на державному утриманні не зменшує розмір призначеної особі пенсії, а лише регулює розподіл доходу пенсіонера. Відповідно, правильним є висновок суду першої інстанції, що допомога на поховання повинна розраховуватись, виходячи з розміру призначеної особі пенсії, в розмірі, що нараховувалась на момент смерті такої особи.

Так, відповідно до абз. 4 п. 5.2. розділу V Порядку №22-1 допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).

Судова колегія зазначає, що відповідно до довідки Чернівецького геріатричного пансіонату від 21.04.2023 №265/23 поховання ОСОБА_2 . Чернівецький геріатричний пансіонат не здійснював. Поховання здійснено за рахунок члена сім`ї ОСОБА_1 , позивача у справі.

Таким чином, поховання ОСОБА_2 проведено не за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, а саме за рахунок члена сім`ї, тому вказані кошти підлягають відшкодуванню у встановленому законодавством розмірі.

Таким чином, розрахунки відповідача щодо обчислення розміру допомоги на поховання ОСОБА_2 є помилковими.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на виплату допомоги на поховання у розмірі двомісячної пенсії ОСОБА_2 , з врахуванням повного розміру призначеної пенсії, яку отримував пенсіонер на день смерті, в розмірі 14429,8 грн (7214,9х2), а з урахуванням проведених виплат, у розмірі 10822,34 грн (14429,8-3607,46 грн).

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Моніч Б.С. Гонтарук В. М.