Справа № 120/6440/24
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6440/24

Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

15 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Моніча Б.С. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум, оформлене витягом з протоколу від 26.01.2024 № 7/975 (пункт 135), щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок отриманої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі різниці між 300 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2018), в сумі 88100,00 грн.;

- зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум, призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок отриманої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2023, з урахуванням вже виплачених сум допомоги.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_1 .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів встановила наступне.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 15.09.2023, довідкою про безпосередню участь особи у заходах із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України № 843/1034 від 19.03.2024 та військовим квитком.

Згідно з довідкою до акту МСЕК серії 12 ААБ № 078895 від 30.08.2018 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, яка на підставі довідки до акту МСЕК серії 12ААБ № 372235 від 21.10.2019 була продовжена до 01.09.2022.

Внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, 27.02.2022 позивача було мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_1 та зараховано до складу Військової частини НОМЕР_1 на усі види забезпечення та призначено на посаду головного сержанта взводу роти охорони.

22.10.2022 під час участі у бойових діях із захисту України, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_3 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , внаслідок мінометного обстрілу позивач отримав тяжке поранення.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 142 від 18.08.2023 військово-лікарська комісія КНП "Вінницький обласний клінічний медичний реабілітаційний центр ветеранів війни та радіаційного захисту населення Вінницької обласної ради" провела медичний огляд позивача з метою визначення ступеня його придатності до військової служби. За результатами огляду позивача визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку, при цьому встановлено, що "травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини".

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (зі стройової частини) № 289 від 16.10.2023 позивача звільнено з військової служби у відставку за пп. "б" (за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку) п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 413731 від 13.09.2023 та індивідуальної програми реабілітації інваліда № 3109 від 13.09.2023 позивачу, у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, встановлено первинно ІІ групу інвалідності з 07.09.2023.

Позивач 13.09.2023 звернувся до відповідача через Військову частину НОМЕР_1 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення групи інвалідності, додавши до заяви визначені законодавством документи.

26.01.2024 комісією Міністерства оборони України прийнято рішення, оформлене протоколом за № 7/975, про призначення позвачу (в/ч НОМЕР_1 ), який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, у зв`язку зі зміною групи інвалідності та причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серії 12ААБ № 078895 від 30.08.2018 та серії 12ААГ № 413731 від 07.09.2023 у розмірі різниці між 300 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2018), в сумі 88 100,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із зазначеним розміром одноразової грошової допомоги та вважаючи, що остання повинна бути виплачена у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року, звернувся до суду з даним позвом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість вимог позову та наявність підстав для їх задоволення.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ключовим питанням у справі є правильність застосування до спірних правовідносин положень пункту «б» частини першої статті 16-2, пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призначені на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги у разі зміни підстави її виплати.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно підпункту 4 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.

За правилами пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

У разі встановлення більшого ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках чи зміни його причинного зв`язку, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (крім випадків поранення, травми, контузії, каліцтва, отриманих у різний період часу, за якими виплата допомоги здійснюється окремо, без урахування раніше виплачених сум).

Пунктом 2 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16 - 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно із пунктом 8 Порядку № 975, в редакції постанови Кабінету Міністрів № 335 від 18 травня 2017 року, у разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Слід зазначити, що питання повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності в межах дворічного строку після первісного встановлення інвалідності не є спірним у цій справі, спірним питанням є лише розмір виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із повторним встановленням групи інвалідності.

Пунктом 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 пункту 6 Порядку № 975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи; 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, Порядком № 975 чітко визначено, що у разі зміни групи інвалідності під час повторного огляду, днем встановлення інвалідності є дата, коли інвалідність було встановлено вперше. Розмір одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності II групи, визначається з прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше.

Наведені правові норми встановлюють, що розмір одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України і такий розмір одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язаний з днем встановлення інвалідності вперше.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 08 квітня 2024 року у справі № 240/512/22, від 08 травня 2024 року у справі № 240/17749/20 та від 18 червня 2024 року у справі № 240/20065/20.

Слід зазначити, що нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975, якими врегульовано виплату одноразової грошової допомоги, не визначено в якості умови, яка впливає на визначення дня виникнення права на отримання допомоги, такої умови як зміна причинного зв`язку настання інвалідності.

Таке законодавче врегулювання обумовлено самим поняттям «одноразова грошова допомога», яка є одноразовою, а не багаторазовою і її виплата розпочинається від моменту первинної втрати працездатності/встановлення інвалідності, а далі відбувається доплата допомоги, у разі встановлення вищої групи інвалідності або зміни її причинного зв`язку, але виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день первинного встановлення інвалідності.

Натомість, вищезазначеними нормами передбачено, що якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Оскільки, як установлено судом першої інстанції, позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності у серпні 2018 року, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, а у 2023 році встановлено ІІ групу інвалідності, яка також настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням позивачу ІІ групи інвалідності з 07.09.2023 року повинна бути визначена (обрахована), виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який був встановлений на 01 січня календарного року, в якому інвалідність пов`язана із захистом Батьківщини встановлена вперше, а саме на 01 січня 2023 року.

Окрім того, судова колегія звертає також увагу на помилковість висновків суду першої інстанції стосовно зміни причинного зв`язку настання інвалідності позивача у 2018 році та у 2023 році.

Так, відповідно до довідки до акту МСЕК серії 12 ААБ № 078895 від 30.08.2018 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. На підставі довідки до акту МСЕК серії 12ААБ № 372235 від 21.10.2019 така інвалідність була продовжена до 01.09.2022.

При цьому, відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 413731 від 13.09.2023 позивачу встановлено первинно ІІ групу інвалідності з 07.09.2023 також у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що виплативши позивачу різницю між 300 та 250-кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2018), у зв`язку зі зміною причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серії 12 ААБ № 078895 від 30.08.2018 та серії 12 ААГ № 413731 від 13.09.2023, в сумі 88100 грн, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 14.11.2024 року у справі № 560/419/24.

За таких обставин, підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах законодавства та в повному обсязі спростовують висновки суду першої інстанції.

Суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Моніч Б.С. Гонтарук В. М.