Справа № 640/8957/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/8957/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту, Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України», третя особа - Головне управління Національної поліції в Київській області, про визнання протиправними дій, скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа № 640/8957/20 про визнання протиправними дій відповідача - 2 щодо проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи об`єкта експертизи: набір GPSV6 (зарядний пристрій, наручний браслет серії TXS-700-2 з ремінцями та кліпсою затиску); визнання протиправними дії відповідача - 1 щодо видачі висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.10.2018 № 602-123-20-3/42330; скасування висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.10.2018 № 602-123-20-3/42330.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в кримінальному провадженні № 0004969, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2017, ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України. У рамках даного кримінального провадження, 25.10.2019 до позивача, на підставі ухвали суду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 22.10.2019, застосовано електронний засіб контролю (трекер 35432401, браслет 078СЕ39387), що підтверджується протоколом про застосування електронного засобу контролю від 25.10.2019. Через нетривалий проміжок часу після застосування вказаного засобу контрою у позивача суттєво порушився нормальний уклад його життя та становить небезпеку для життя та здоров`я. У зв`язку із чим, стороною захисту було направлено до ГУ НП в Київській області адвокатський запит № 448 від 02.12.2019 з вимогою надати Інструкцію виробника, Сертифікат та Висновок санітарно-епідеміологічної експертизи до Електронного засобу контролю (трекер 35432401, браслет 078CE39387). За результатами розгляду адвокатського запиту № 448 від 02.12.2019, ГУ НП в Київській області надало Інструкцію з використання та експлуатації обладнання системи електронного контролю за підконтрольними особами та Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 05.10.2018 № 602-123-20-3/42330, який викладено на бланку Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, проте, на зворотному боці даного висновку зазначено Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України». Тобто, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надала висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 05.10.2018 №602-123-20-3/42330, яку проводила Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України». Згідно з висновком від 05.10.2018 №602-123-20-3/42330 об`єктом експертизи є набір GPSV6 (зарядний пристрій, наручний браслет серії TXS-700-2 з ремінцями та кліпсою затиску) та за результатами якого встановлено, що вказаний об`єкт відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умови дотримання вимог цього висновку може бути використаний в заявленій сфері застосування. Відтак, єдиною підставою для використання та застосування електронних засобів контролю, в тому числі, але невиключно (трекер 35432401, браслет 078СЕ39387), є висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 05.10.2018 №602-123-20-3/42330. Разом з тим, на адвокатський запит № 447 від 27.11.2019 Національним агентством з акредитації України надано відповідь від 04.12.2019 № 6-5/5-4020, відповідно до якої Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» не акредитована НААУ. Крім того, як убачається змісту листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства від 19.11.2019 № 3432-06/50055-07 наданого на адвокатський запит № 446 від 17.11.2019, станом на час звернення з даним позовом до суду Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» не є призначеним органом з оцінки відповідності продукції вимогам жодного технічного регламенту. Таким чином, позивач вважає, що оскільки Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» не є акредитованою установою та не є призначеним органом з оцінки відповідності продукції вимогам жодного технічного регламенту, дії Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» з проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи об`єкта експертизи: набір GPSV6 (зарядний пристрій, наручний браслет серії TXS-700-2 з ремінцями та кліпсою затиску), та дії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, які полягали у видачі висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.10.2018 №602-123-20-3/42330, € протиправними, відповідно висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.10.2018 №602-123-20-3/42330 підлягає скасуванню. Позивач вважає, що проведення санітарно-епідеміологічної експертизи стосовно об`єкта дослідження, який використовується до позивача та має вплив на його життя та здоров`я, установою, яка не має відповідних повноважень на проведення такого роду досліджень, є прямим порушенням прав позивача на його життя, здоров`я та безпечне довкілля, які гарантовані Конституцією України. Тому позивач має невід`ємне законне право звернутися до адміністративного суду з позовом до Відповідача 1 та Відповідача 2, які як суб`єкти владних повноважень прийняли вищевказане протиправне рішення, яке порушує законні права позивача.

24.06.2020 до суду від третьої особи - Головного управління Національної поліції в Київській області надійшли пояснення щодо адміністративного позову, згідно з якими заявник заперечує проти задоволення позовних вимог.

26.06.2020 до суду від Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.10.2018 №602-123-20-3/42330 видано в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства. Так, до Переліку експертних комісій, які утворюються головним державним санітарним лікарем України з метою проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи B особливо складних випадках включено експертну комісію Державна установа «Інститут медицини праці НАМН України» (на сьогодні Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва НАМН України»). На час проведення експертизи Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва НАМН України» мав Сертифікат визнання вимірювальних можливостей від 16.07.2018 року № ПТ-223/18€, виданий (копія додається) ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Мінекономрозвитку України та чинний до 15.07.2020 року. Наразі випробувальний центр Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» акредитований Національним агентством з акредитації України (атестат про акредитацію зареєстрований у Реєстрі 12.12.2019 року за № 201487). Водночас питання оцінки відповідності регулюється Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року № 124-VIII, яким визначені правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, що не є предметом державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Проведення оцінки відповідності Технічному регламенту з електромагнітної сумісності обладнання також не є предметом державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Враховуючи викладене, санітарно-епідеміологічна експертиза проведена відповідно до вимог статей 12, 36 Закону уповноваженою в установленому порядку експертною комісією Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України», а висновок експертизи державної санітарно-епідеміологічної видано Держпродспоживслужбою виключно в межах повноважень.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» ліквідаційною комісією 04.10.2023 скеровано дану справу до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025, головуючим по справі визначено суддю Завальнюка І.В., у зв`язку із чим справу належить прийняти до провадження.

Ухвалою судді Завальнюка І.В. від 24.02.2025 справу прийнято до провадження; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.03.2025 до суду від третьої особи - Головного управління Національної поліції в Київській області надійшли пояснення щодо адміністративного позову, згідно з якими Головне управління Національної поліції в Київській області заперечує проти задоволення позовних вимог, зважаючи на те, що відповідно до вимог Порядку застосування електронних засобів контролю, затвердженого наказом МВС України від 08.06.2017 № 480, та з метою виконання законних рішень слідчих суддів, суду перед застосування електронних засобів контролю проводиться перевірка технічної можливості застосування електронного приладу, яка доручається працівникам підрозділів зв`язку та телекомунікацій ГУНП.

07.03.2025 до суду від Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити з підстав, наведених у відзиві від 26.06.2020.

17.03.2025 до суду від Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення санітарного та гігієнічного; благополуччя населення» та пункту 4.1. «Порядку проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 09.10.2000 № 247, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 10 січня 2001 року за № 4/5195, експертну комісію Державну установу «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» внесено до Переліку експертних комісії, які утворюються Головним державним санітарним лікарем України, з метою проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи в особливо складних випадках, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України 05.02.2016 № 13. Відповідно до пункту 7.11. Порядку, установа, заклад державної санітарно-епідеміологічної служби або експертна комісія на підставі отриманих документів проводять Державну санітарно-епідеміологічну експертизу, про що складають протокол експертизи, готують проект висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи у двох, примірниках. Згідно з пунктом 7.12. Порядку, висновки у двох примірниках затверджує власним підписом та печаткою головний державний санітарний лікар або вповноважені ним заступники, яким делеговані повноваження в установленому порядку. Також 16.07.2018 ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Мінекономрозвитку України відповідачу-2 був виданий Сертифікат визнання вимірювальних можливостей № ПТ-223/18Є, чинний до 15.07.2020 року. Додатково зазначено, що в разі відсутності в документації, поданої замовником державної санітарно-епідеміологічної експертизи, інформації щодо наявності заборонених речовин у продукції, підстави для додаткових випробувань продукції на наявність таких речовин відсутні; під час проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи на аналогічні об`єкти експертизи (пристрої GPS-стеження) не вивчаються питання впливу локальної вібрації, оскільки чинним санітарним законодавством України не передбачені регламентації впливу локальної вібрації на населення. Отже, дії Інституту під час проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи на об`єкт експертизи «Набір GPSV6 (зарядний пристрій, наручний браслет серії ТХ700-2 з ремінцями та кліпсою захисту)» та складання проекту висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.10.2018 № 602-123-20-3/42330 не були протиправними, оскільки державна санітарно-епідеміологічна експертиза проводилася в законний на час проведення експертизи спосіб і відповідно до вимог санітарного законодавства.

Відповіді на відзиви відповідачів та на пояснення третьої особи з боку сторони позивача до суду не надійшли.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в кримінальному провадженні № 0004969, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2017, ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 25.10.2019 до позивача на підставі ухвали суду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 22.10.2019 застосовано електронний засіб контролю (трекер 35432401, браслет 078СЕ39387), що підтверджується протоколом про застосування електронного засобу контролю від 25.10.2019.

Представник позивача у адміністративному позові зазначає, що через нетривалий проміжок часу після застосування вказаного засобу контрою у позивача суттєво порушився нормальний уклад його життя; допускає, що сам засіб становить небезпеку для життя та здоров`я.

У зв`язку із цим представником позивача було направлено до ГУ НП в Київській області адвокатський запит № 448 від 02.12.2019 з вимогою надати Інструкцію виробника, Сертифікат та Висновок санітарно-епідеміологічної експертизи до Електронного засобу контролю (трекер 35432401, браслет 078CE39387).

За результатами розгляду адвокатського запиту № 448 від 02.12.2019, ГУ НП в Київській області надало Інструкцію з використання та експлуатації обладнання системи електронного контролю за підконтрольними особами та Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 05.10.2018 № 602-123-20-3/42330, який викладено на бланку Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, проте, на зворотному боці даного висновку зазначено Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України».

Згідно з висновком від 05.10.2018 №602-123-20-3/42330, об`єктом експертизи є набір GPSV6 (зарядний пристрій, наручний браслет серії TXS-700-2 з ремінцями та кліпсою затиску) та за результатами якого встановлено, що вказаний об`єкт відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умови дотримання вимог цього висновку може бути використаний в заявленій сфері застосування.

На адвокатський запит № 447 від 27.11.2019 Національним агентством з акредитації України надано відповідь від 04.12.2019 № 6-5/5-4020, відповідно до якої Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» не акредитована НААУ.

Позивач вважає, що проведення санітарно-епідеміологічної експертизи стосовно об`єкта дослідження, який використовується до позивача та має вплив на його життя та здоров`я, установою, яка не має відповідних повноважень на проведення такого роду досліджень, є прямим порушенням прав позивача на його життя, здоров`я та безпечне довкілля, які гарантовані Конституцією України, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 12 закону України «Про забезпечення санітарного та гігієнічного; благополуччя населення» та пункту 4.1 Порядку проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 09.10.2000 № 247, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 10 січня 2001 року за № 4/5195 (надалі - Порядок), експертну комісію Відповідача 2 внесено до Переліку експертних комісії, які утворюються Головним державним санітарним лікарем України, з метою проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи в особливо складних випадках, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України 05.02.2016 № 13.

Відповідно до пункту 7.11. Порядку, Установа, заклад державної санітарно-епідеміологічної служби або експертна комісія на підставі отриманих документів проводять Державну санітарно-епідеміологічну експертизу, про що складають протокол експертизи, готують проект висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи у двох. примірниках.

Згідно з пунктом 7.12. Порядку, Висновки у двох примірниках затверджує власним підписом та печаткою головний державний санітарний лікар або вповноважені ним заступники, яким делеговані повноваження в установленому порядку.

Крім того, 16.07.2018 року ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Мінекономрозвитку України Відповідачу 2 був виданий Сертифікат визнання вимірювальних можливостей № ПТ-223/18€, чинний до 15.07.2020 року.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 (далі Положення № 667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику, зокрема, у сфері санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення, державного нагляду (контролю) за дотриманням санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників).

Відповідно до абзацу 16 підпункту 3 пункту 4 Положення № 667, Держпродспоживслужба проводить державну санітарно-епідеміологічну експертизу, видає за результатами її проведення відповідні висновки.

Питання проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи регулювалися Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» (далі Закон № 4004-XII), який наразі втратив чинність на підставі Закону № 2573-IX «Про систему громадського здоров`я» від 06.09.2022.

Статтею 1 Закону № 4004-XII визначено, що державна санітарно-епідеміологічна експертиза - це вид професійної діяльності органів державної санітарно-епідеміологічної служби, що полягає у комплексному вивченні об`єктів експертизи з метою виявлення можливих небезпечних факторів у цих об`єктах, встановленні відповідності об`єктів експертизи вимогам санітарного законодавства, а у разі відсутності відповідних санітарних норм - в обґрунтуванні медичних вимог щодо безпеки об`єкта для здоров`я та життя людини; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи - документ установленої форми, що засвідчує відповідність (невідповідність) об`єкта державної санітарно-епідеміологічної експертизи медичним вимогам безпеки для здоров`я і життя людини, затверджується відповідним головним державним санітарним лікарем і є обов`язковим для виконання власником об`єкта експертизи.

Статтею 12 Закону № 4004-XII передбачалось, що державна санітарно-епідеміологічна експертиза проводиться органами державної санітарно-епідеміологічної служби, а в особливо складних випадках - комісіями, що утворюються головним державним санітарним лікарем.

Порядок проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи був затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.10.2000 року № 247 (далі Порядок № 247), який наразі втратив чинність на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 1829 від 19.10.2023.

Відповідно до статей 12 та 36 Закону № 4004-XII та пунктів 4.1 та 4.2 Порядку № 247 санітарно-епідеміологічна експертиза здійснювалась комісіями, які утворені наказом Держсанепідслужби України від 05.02.2016 року №13 «Про затвердження переліку та персональних складів експертних комісій для здійснення державної санітарно-епідеміологічної експертизи в особливо складних випадках» (далі Наказ).

Зазначеним Наказом до Переліку експертних комісій, які утворюються головним державним санітарним лікарем України з метою проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи в особливо складних випадках включено експертну комісію Державна установа «Інститут медицини праці НАМН України» (наразі Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва НАМН України»)

На час проведення експертизи Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю. І. Кундієва НАМН України» мала Сертифікат визнання вимірювальних можливостей від 16.07.2018 року № ПТ-223/18Є, виданий ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Мінекономрозвитку України та чинний до 15.07.2020.

Крім того, випробувальний центр Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» акредитований Національним агентством з акредитації України (атестат про акредитацію зареєстрований у Реєстрі 12.12.2019 року за № 201487).

Водночас питання оцінки відповідності регулюється Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року № 124-VІІІ, яким визначені правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, що не є предметом державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Проведення оцінки відповідності Технічному регламенту з електромагнітної сумісності обладнання також не є предметом державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Враховуючи викладене, санітарно-епідеміологічна експертиза проведена відповідно до вимог статей 12, 36 Закону № 4004-XII уповноваженою в установленому порядку експертною комісією Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України», а висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи видано Держпродспоживслужбою виключно в межах повноважень

Крім того, з 01 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України від 6 вересня 2022 року № 2573-IX «Про систему громадського здоров`я». Окремі положення цього Закону, а саме п. 2 розділу IX Прикінцеві та перехідні положення визнають таким, що втратив чинність Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» з дня введення в дію Закону № 2573-IX.

Тим самим скасовується процедура проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи і отримання висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

З 1 жовтня 2023 р. із переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності були виключені висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Таким чином, проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи і отримання висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на сьогодні законодавством України не передбачено.

Крім того, оскаржуваний висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.10.2018 № 602-123-20-3/42330 дійсний протягом 5 років, тобто до 15.10.2023, тобто на момент розгляду справи спірний висновок вже є недійсним. Однак, не зважаючи на відсутність предмету спору на момент прийняття даного рішення, судом надано оцінку оскаржуваному висновку в аспекті наведених стороною позивача аргументів та доводів з метою реалізації права позивача на судовий захист, за результатами якої суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відсутність порушень прав позивача відповідачами.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (01001, місто Київ, вул. Б. Грінченка, буд. 1; ), Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» (вул. Саксаганського, 75, м. Київ, 01033; ), третя особа - Головне управління Національної поліції в Київській області (вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601; ), про визнання протиправними дій, скасування висновку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.