Справа № 640/13337/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Кузьмишиної О.М., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваліна" до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

25.07.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Акваліна" звернулося до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заяву вмотивовано тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 р. № 14 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці», Головне управління Держпраці у Київській області ліквідовується та утворюється новий територіальний орган Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, тому просять замінити боржника з Головного управління Держпраці у Київській області на Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 р. заяву задоволено.

Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подали апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому листі відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено порядку заміни відповідача у справі за наслідками розгляду спору та набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 р., витребувано із Київського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 640/13337/21 та продовжено строк судового розгляду на розумний термін, необхідний для отримання матеріалів справи № 640/13337/21 із суду, в якому вони зберігаються.

Лише 13.03.2025 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла справа № 640/13337/21 та ухвалою від 18 березня 2025 відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року, адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладання штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № КВ 1353/3266/АВ/ТД/ФС-6 від 26 січня 2021 року.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акваліна» (4070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 31, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10, ) судовий збір у розмірі 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

28.11.2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі № 640/13337/21, строк пред`явлення до виконання якого по 22 жовтня 20025 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 р. № 14 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці», Головне управління Держпраці у Київській області ліквідовується та утворюється новий територіальний орган Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Відповідно до наказу Державної служби України з питань праці від 5 грудня 2022 р. № 233 «Про можливість забезпечення здійснення повноважень та виконання функцій», здійснення повноважень та виконання функцій Головного управління Держпраці у Київській області з 6 грудня 2022 р. переходить до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

В ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом в щодо Головного управління Держпраці у Київській області міститься запис про перебування вказаного суб`єкта в стані припинення, дата: 18 січня 2022 р., номер запису: 010054233, підстава: внесення рішення державного органу про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

У той же час, відповідно до відомостей з ЄДР за кодом у міститься запис від 27 вересня 2022 р. № 000101951 про державну реєстрацію юридичної особи Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.2-3 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Статтею 379 КАС України визначені підстави та порядок заміни сторони виконавчого провадження, зокрема, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 4 цієї статті визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1404-VIII) під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону № 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1404-VIII) сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положення частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Із наведеного нормативного визначення випливає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна однієї сторони провадження іншою. Така заміна є прийнятною, серед іншого, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та спеціальний закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, приміром з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Зі сказаного можна підсумувати, що на стадії виконавчого провадження у разі вибуття однієї із сторін, яка вибула після набрання судовим рішенням законної сили і до прийняття виконавцем процедурного рішення про відкриття виконавчого провадження, суд за заявою сторони провадження може замінити її правонаступником, якщо спірні правовідносини дозволяють правонаступництво.

Отже, в аспекті фактичних та юридичних підстав спору у цій справі доводи апеляційної скарги про можливість заміни сторони виконавчого провадження на будь-якій стадії виконання судового рішення лише з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення, є неправильними.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість заяви стягувача про необхідність заміни боржника - з Головного управління Держпраці у Київській області на Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, як то передбачено нормами КАС України.

При ухваленні постанови враховувались висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 13.02.2018 року у справі № 826/12501/15.

Щодо решти доводів апелянта судова колегія зазначає, що враховуючи рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваліна" до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною та скасування постанови - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.М. Кузьмишина

В.В. Файдюк