Справа № 440/12586/24
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/12586/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Козельщинської селищної ради про визнання протиправним та скасування, зобов`язання вчинити дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Козельщинської селищної ради від 25.04.2024 "Про розгляд клопотання гр. ОСОБА_1 ", яким відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1798 у власність;

- зобов`язати Козельщинську селищну раду розглянути клопотання позивача від 30.06.2023 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки в розмірі земельної ділянки (паю) 4,8034 га для ведення фермерського господарства кадастровий номер :00:001:1798.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач будь-якого документального підтвердження невідповідності площі земельній ділянці кадастровий номер :00:001:1798 не надає.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.01.2025 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16.06.2016 №4127-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано громадянину ОСОБА_1 - члену ФГ "Бочко" дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) в розмірі 3,26 умовних кадастрових гектар у власність земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області за межами населених пунктів.

На замовлення гр. ОСОБА_1 у 2016 році ФОП ОСОБА_2 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки члену ФГ "Бочко" в розмірі земельної частки (паю) гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства (згідно з КВЦПЗ - А.01.02) за межами населених пунктів на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

19.10.2021 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 20.09.2016 виготовленого ФОП ОСОБА_2 , відділом Держгеокадастру у Козельщинському районі Полтавської області зареєстровано у Державному земельному кадастрі земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:1798 площею 4,8034 га з місцем розташування Полтавська область, Козельщинський район, Бреусівська сільська рада, форма власності - комунальна, що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

06.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до Козельщинської селищної ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 в розмірі земельної частки (паю) із земель ФГ "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та передання у власність ОСОБА_1 , як члену ФГ "Бочко", відведену земельну ділянку площею 4,8034 га, кадастровий номер :00:001:1798, для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Бреусівської с/р Козельщинського району Полтавської області.

Рішенням дванадцятої позачергової сесії восьмого скликання Козельщинської селищної ради від 29.07.2021 "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 " відмовлено гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки члену фермерського господарства "Бочко" в розмірі земельної частки (паю) площею 4,8034 га кадастровий номер :00:001:1798, для ведення фермерського господарства (згідно з КВЦПЗ - А.01.02) за межами населених пунктів Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, у зв`язку з невідповідністю статтям 32, 121, 134 Земельного кодексу України та статті 13 Закону України "Про фермерське господарство".

Не погодившись з указаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №440/9523/21, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

30.06.2023 позивач звернувся до Козельщинської селищної ради з клопотанням вх. №773 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства на території Бреусівського старостинського округу Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер якої :00:001:1798.

Листом виконавчого комітету Козельщинської селищної ради №01-04/1169 від 12.07.2023 позивачу повідомлено, що питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення позивачу, як члену ФГ "Бочко", земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерської господарства вже розглядалось на дванадцятій позачерговій сесії Козельщинської селищної ради восьмою скликання. За результатами його розгляду Козельщинською селищною радою 29.07.2021 було прийнято рішення "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 " площею 4,8034 га з кадастровим номером :00:001:1798 для ведення фермерською господарства. Зазначено, що на даний час підпунктом 5 пункту 27 Перехідних положень ЗК України визначено, що на період воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються па безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність і громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. Також повідомлено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №440/9523/21, яке постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2023 залишено без змін, є чинним. Наголошено, що набуття права власності чи користування на земельні ділянки комунальної власності Козельщинської селищної ради, здійснюється виключно у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вважаючи протиправною бездіяльність Козельщинської селищної ради щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 від 30.06.2023 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) 4,8034 га для ведення фермерського господарства кадастровий номер земельної ділянки :00:001:1798, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 у справі №440/580/24, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Козельщинської селищної ради, що полягає у не прийнятті акту у формі рішення з числа тих, які вона має повноваження ухвалити за законом, щодо клопотання ОСОБА_1 від 30.06.2023 вхідний №773 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства на території Бреусівського старостинського округу Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер :00:001:1798. Зобов`язано Козельщинську селищну раду прийняти акт у формі рішення з числа тих, які вона має повноваження ухвалити за законом, щодо клопотання ОСОБА_1 від 30.06.2023 вхідний №773 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства на території Бреусівського старостинського округу Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер :00:001:1798. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Земельного кодексу України, Законів України "Про землеустрій", "Про фермерське господарство" за результатами повторного розгляду клопотання громадянина ОСОБА_1 від 30.06.2023 вх. 773, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 у справі №440/580/24, беручи до уваги відповідь Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 07.11.2023 №5349/15-23, враховуючи рекомендації постійних комісій селищної ради прийнято рішення сорокової сесії восьмого скликання Козельщинської селищної ради від 25.04.2024 "Про розгляд клопотання гр. ОСОБА_1 ", яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, як члену фермерського господарства "Бочко", у розмірі земельної частки (паю) площею 4,8034 га (рілля) з кадастровим номером :00:001:1798, для ведення фермерського господарства, що розміщена у межах Козельщинської селищної територіальної громади, у зв`язку з невідповідністю статті 13 Закону України "Про фермерське господарство" та статті 32 Земельного кодексу України, а саме: розмір вказаної частки (паю) більший ніж розмір земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства КСП "Бреусівка", що складає 3,26 умовних кадастрових гектара, про що вказано у рішенні 16 сесії Бреусівської сільської ради 23 скликання від 27.03.2001.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини четвертої цієї статті передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частинами шостою - восьмою, десятою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

За змістом пункту "а" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Умови погодження і затвердження документації із землеустрою визначені статтею 186 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень пункту 6 частини третьої статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частин дев`ятої та одинадцятої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.97 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закон №280/97-ВР) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За змістом статті 59 Закону №280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

При цьому, виходячи з положень статей 26, 59 Закону №280/97-ВР, рішення про затвердження чи відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність належить до повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Отже, з урахуванням вищенаведених норм, рішення про затвердження чи відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність належить до виключних повноважень селищної ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

Розпорядчий індивідуальний правовий акт про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність або відмову у наданні оформлюється рішенням ради.

Суд зауважує, що рішення про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність, про відмову у затвердженні проекту землеустрою є змістом відповідного індивідуального правового акта.

Верховним Судом у постанові від 24.01.2023 у справі №600/5806/21-а зазначено наступне: надання уповноваженим органом дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою є лише одним з початкових етапів у процедурі реалізації громадянами права на отримання у власність земельних ділянок комунальної власності.

Надання такого дозволу не покладає обов`язку на орган, який його надав, у подальшому після розроблення документації із землеустрою її затвердити і не зобов`язує в майбутньому передати відповідну земельну ділянку у власність громадянину, якщо це суперечить вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Наведена правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 10.10.2024 у справі №600/5805/21-а та додатково зазначено, що обґрунтування, вказані відповідачем у спірному рішенні, узгоджуються з приписами частини восьмої статті 186 ЗК України, згідно з якою невідповідність положень документації із землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівної документації прямо передбачена як підстава для відмови у її погодженні та затвердженні.

Крім того, відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові від 30.05.2018 у справі №826/5737/16 Великою Палатою Верховного Суду, надання дозволу уповноваженим органом на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про передачу її у власність або в користування, а направлене на ідентифікацію земельної ділянки, яка в подальшому може стати предметом передачі.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням сорокової сесії восьмого скликання Козельщинської селищної ради від 25.04.2024 "Про розгляд клопотання гр. ОСОБА_1 ", яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, як члену фермерського господарства "Бочко" у розмірі земельної частки (паю) площею 4,8034 га (рілля) з кадастровим номером :00:001:1798, для ведення фермерського господарства, що розміщена у межах Козельщинської селищної територіальної громади, у зв`язку з невідповідністю статті 13 Закону України "Про фермерське господарство" та статті 32 Земельного кодексу України, а саме, розмір вказаної частки (паю) більший ніж розмір земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства КСП "Бреусівка", що складає 3,26 умовних кадастрових гектара, про що вказано у рішенні 16 сесії Бреусівської сільської ради 23 скликання від 27.03.2001.

Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до довідки Відділу Держгеокадастру у Козельщинському районі Полтавської області від 16.12.2016 №1463 філіалом інституту землеустрою, відповідно до проекту поділу земель на земельні частки на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району в межах розпайованих земель реформованої агрофірми "Бреусівка", затверджена уточнена вартість земельної ділянки (паю) по Бреусівській сільській раді Козельщинського району - 25271,00 грн (з урахуванням коефіцієнту індексації 2000 року - 2,07) та її розміру - 3,26 умовних кадастрових гектари, а також грошова оцінка 1 га рільних земель (шифр агровиробничої групи - 122д) становить 4434,40 грн (з урахуванням коефіцієнту індексації 2000 року - 2,07).

Таким чином, загальна частка (паю) 122д становить - 5,70 га (25271,00 / 4434,40 = 5,70 га).

Отже, земельна ділянка, що відводиться, у розмірі земельної частки (паю) має становити 5,70 га.

Водночас, наданий позивачем на затвердження проект землеустрою, передбачає передачу у власність земельної ділянки площею 4,8034 га, що значно менше ніж 5,70 га.

При цьому суд звертає увагу, що відповідачем в оскаржуваному рішенні взагалі не обґрунтовано неврахування затвердженої уточненої вартості земельної ділянки (паю) по Бреусівській сільській раді Козельщинського району згідно з довідкою Відділу Держгеокадастру у Козельщинському районі Полтавської області від 16.12.2016 №1463.

Тобто, при прийнятті спірного рішення зазначений документ існував. Проте відповідачем при прийнятті рішення наведене не враховано.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що відповідач повинен діяти відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом". Застосування такого принципу забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не можна визнати неправомірними, якщо вони ґрунтуються на законі, чинному на момент прийняття відповідного рішення таким суб`єктом.

При цьому, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, оскаржуване рішення прийнято не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; не з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, зазначене рішення є протиправним та підлягає скасуванню, з урахування чого позов у цій частині належить задовольнити.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №823/59/17 виклав правовий висновок, відповідно до якого повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Отже, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Повноваження щодо затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою регламентовано статтею 118 Земельного кодексу України.

Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішення не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У постанові від 28.05.2020 у справі №819/654/17 Верховний Суд зазначив, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Водночас, суд враховує, що відповідач у спірних правовідносинах не здійснив належну перевірку наданої позивачем заяви та доданих до неї документів на відповідність вимогам чинного законодавства, та, як наслідок, не прийняв обґрунтоване рішення, з урахуванням усіх обставин та наявних матеріалів.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення сорокової сесії восьмого скликання Козельщинської селищної ради від 25.04.2024 "Про розгляд клопотання гр. ОСОБА_1 ", зобов`язавши відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 30.06.2023 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки в розмірі земельної ділянки (паю) 4,8034 га для ведення фермерського господарства кадастровий номер :00:001:1798 та прийняти відповідне рішення за результатом її розгляду з урахуванням висновків суду.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

На час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Отже, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII.

Зокрема, суд зазначає, що підпунктом 5 пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, під час дії воєнного стану, визначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 23 пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях особливості регулювання земельних відносин, передбачені цим пунктом, діють відповідно в межах України або окремої її місцевості, у якій введено воєнний стан.

Положення цього пункту, які передбачають особливості правового регулювання земельних відносин щодо укладення договорів оренди земельної ділянки, передачі прав землекористування, встановлення і зміни цільового призначення земельних ділянок у період, коли функціонування Державного земельного кадастру призупинено на всій території України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, застосовуються через 30 робочих днів з дня прийняття такого рішення і діють до дня прийняття зазначеним органом рішення про відновлення функціонування Державного земельного кадастру.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на вказані вище дії, прийняття відповідних рішень.

Суд вважає, що вказані обставини унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду щодо повторного розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, що може мати наслідком передачі земельної ділянки у власність, а тому відповідно до абзацу першому частини третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України наявні підстави для відстрочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стали протиправні дії відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 262, 263, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Козельщинської селищної ради (вул. Остроградського, будинок 75/15, смт Козельщина, Кременчуцький район, Полтавська область, 39100, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення сорокової сесії восьмого скликання Козельщинської селищної ради від 25.04.2024 "Про розгляд клопотання гр. ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Козельщинську селищну раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 30.06.2023 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки в розмірі земельної ділянки (паю) 4,8034 га для ведення фермерського господарства кадастровий номер :00:001:1798 та прийняти відповідне рішення за результатом її розгляду з урахуванням висновків суду.

Відстрочити виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Козельщинської селищної ради (вул. Остроградського, будинок 75/15, смт Козельщина, Кременчуцький район, Полтавська область, 39100, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна