Справа № 380/1184/24
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 квітня 2025 року

м. Київ

справа №380/1184/24

адміністративне провадження № К/990/15015/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2025 у справі № 380/1184/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що у січні 2024 ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд:

визнати протиправним рішення ГУ ПФУ від 19.06.2023 про призначення їй пенсії за віком з 31.05.2023, замість 26.10.2021 - дати первісного звернення за призначенням пенсії, у твердому розмірі 0,00 грн, із зазначенням «Особливості: Не підлягають МП, признач. за рішенням суду у твердому розмірі» нижче за мінімальну пенсію у розмірі прожиткового мінімуму, без урахування показників із заробітної плати, надбавки 25% за пізній вихід на пенсію, проведення поточних перерахунків пенсії;

зобов`язати ГУ ПФУ здійснити їй перерахунок та виплату пенсії за віком як непрацюючій пенсіонерці, починаючи з 26.10.2021 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) без застосування «Особливості: Не підлягають МП, признач. за рішенням суду у твердому розмірі - з 31.05.2023р., довічно», із застосуванням показників заробітної плати та стажу, не меншої від мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, із встановленням підвищення до пенсії у розмірі 25% за пізній вихід на пенсію, проведенням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії згідно з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 26.10.2021 по день фактичної виплати пенсії;

встановити спосіб виконання судового рішення шляхом зобов`язання відповідача виплачувати пенсію на вказаний нею банківський рахунок відповідно до поданої представником позивачки заяви від 21.09.2021 про виплату пенсії на банківський рахунок;

допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення всієї суми заборгованості по виплаті пенсії з урахуванням її перерахунку та компенсації втрати доходу, починаючи з 26.10.2021 по день фактичної виплати пенсії;

зобов`язати ГУ ПФУ у 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання;

повідомити Пенсійний фонд України про систематичне порушення ГУ ПФУ обов`язку щодо виконання судових рішень, якими зазначений пенсійний орган зобов`язано призначити та виплачувати довічно пенсію за віком пенсіонеру ОСОБА_1 , з усіма складовими виплат, починаючи з 26.10.2021, у встановленому законом розмірі, на зазначений заявницею банківський рахунок.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2025, позовні вимоги задоволено частково:

визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 26.06.225073 (дата-час розрахунку: 19.06.2023) про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 26.10.2021 перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком як непрацюючій пенсіонерці із застосуванням показників заробітної плати та стажу, не меншої від мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, із встановленням підвищення до пенсії у розмірі 25% за пізній вихід на пенсію відповідно до норм Закону № 1058-IV з компенсацією втрати частини доходів на визначений нею банківський рахунок;

в задоволенні решти позовних вимог відмолено.

10.04.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2025 у справі № 380/1184/24.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Однак, у касаційній скарзі та у клопотанні про відкриття касаційного провадження, яке до неї долучено скаржник не навів конкретно обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а лише процитував пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2025 у справі № 380/1184/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

.......................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Н.В. Коваленко,

Судді Верховного Суду