Справа № 640/20269/22
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року Справа№640/20269/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Михайленка Дмитра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

адвокат Михайленко Дмитро Валерійович в інтересах ОСОБА_1 , позивач, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач-1) з вимогами (з урахуванням уточнень):

- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в призначенні пенсії за вислугу років оформлену рішенням №31 від 01 вересня 2022 року протиправною та скасувати;

- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні пенсії за вислугу років оформлену рішенням від 24 січня 2022 року вих.№2600-0205-8/12745 протиправною та скасувати;

- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні пенсії за вислугу років оформлену рішенням №31 від 15 липня 2022 року протиправною та скасувати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року згідно записів у трудовій книжці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом адвоката Михайленка Дмитра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа №640/20269/22 передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

06 лютого 2025 року проведений автоматизований розподіл судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду, за результатами якого адміністративна справа №640/20269/22 передана на розгляд судді Молочній І. С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/20269/22 за позовом адвоката Михайленка Дмитра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

17 лютого 2025 року представник позивача надав до суду письмові пояснення по справі.

25 лютого 2025 року відповідач надав до суду докази по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року витребувано у відповідача визначені судом докази по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року повторно витребувано у відповідача визначені судом докази по справі.

11 березня 2025 року відповідач надав до суду заяву, в якій повідомив, що в електронній пенсійній справі ОСОБА_1 обліковується лише лист від 24 січня 2022 року №2600-0205-8/12745 про результати розгляду заяви від 05 січня 2022 року щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року витребувано в Адміністрації Державної прикордонної служби України визначені судом докази по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року позовну заяву адвоката Михайленка Дмитра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху після відкриття провадження у справі.

17 березня 2025 року представник Адміністрації Державної прикордонної служби України надав до суду пояснення та докази по справі.

17 березня 2025 року представник позивача надав до суду клопотання про залучення співвідповідачів у справі та заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

18 березня 2025 року до суду надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву.

18 березня 2025 року представник позивача надав до суду заяву про виконання ухвали суду, до якої долучив докази сплати судового збору у належному розмірі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року прийнято до розгляду заяву представника позивача від 17 березня 2025 року про уточнення позовних вимог. Залучено до участі у справі в якості співвідповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач-2) та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач-3). Витребувано у відповідачів визначені судом докази по справі.

26 березня 2025 року відповідач-3 надав до суду відзив на позовну заяву та докази по справі.

02 квітня 2024 року відповідач-2 надав до суду докази по справі.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Так, представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07 липня 2022 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за вислугу років, додавши необхідний перелік документів, які підтверджують його право на пенсію. Листом від 22 липня 2022 року відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії з причини відсутності необхідного стажу творчої діяльності. Період роботи позивача з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року згідно трудової книжки та поданих документів не враховується, оскільки в довідці від 24 червня 2022 року №12/309 не вказано, що ансамбль прикордонних служб України є професійним художнім колективом. Отримавши відмову, позивач 18 липня 2022 року звернувся до адміністрації Державної прикордонної служби України щодо надання йому підтверджуючих відомостей, які вимагає відповідач. 17 серпня 2022 року позивач отримав відповідь від адміністрації Державної прикордонної служби України №12/с-5923-10335, згідно якої ансамблю Державної прикордонної служби надано статус академічного за результатами показників зазначених у пункті 2 Положення про надання статусу академічного творчим колективам України. 26 серпня 2022 року позивач повторно звернувся до відповідача додавши вказаний вище лист адміністрації Державної прикордонної служби України №12/с-5923-10335 із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Листом від 03 жовтня 2022 року відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугу років з причини відсутності необхідного стажу творчої діяльності. Період роботи позивача з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року, згідно трудової книжки, до поданих документів не враховується, оскільки в довідці від 24 червня 2022 року №12/309 не вказано, що ансамбль прикордонних служб України є професійним художнім колективом. За таких обставин відповідач-1 не враховує періоди роботи згідно записів у трудовій книжці та уточнюючих довідках, оскільки в них відсутня інформація, що ансамбль має статус професійного художнього колективу.

Представник позивача вважає такі дії протиправними та такими, що порушують конституційні права позивача. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву, відповідач-1 заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що позивач звертався із заявами від 07 липня 2022 року №10074 та від 26 серпня 2022 року №13137 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які опрацьовані за принципом екстериторіальності. За наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоду роботи. До страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років не зараховано період роботи з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2002 року, оскільки в довідці від 24 червня 2022 року №12/309 не вказано, що ансамбль прикордонних служб України є професійним художнім колективом.

Відповідач-1 вважає, що рішення про відмову Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області №31 від 15 липня 2022 року на звернення від 07 липня 2022 року №10074 та Головним управління Пенсійного фонду України в Київській області №31 від 01 вересня 2022 року на звернення від 26 серпня 2022 року №13137 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю необхідного стажу творчої діяльності, прийняті правомірно.

В установлений судом строк відповідач-2 відзив на адміністративний позов до Донецького окружного адміністративного суду не подав.

В установлений судом строк відповідач-3 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з тим, що 15 липня 2022 року позивач звертався до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №31 від 15 липня 2022 року відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу творчої діяльності, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, не зараховано період з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2000 року, оскільки в довідці від 24 червня 2022 року №12/309 не вказано, що ансамбль прикордонних служб України є професійним художнім колективом.

Крім того, відповідач-3 зазначив, що згідно матеріалів електронної пенсійної справи останнє рішення про відмову в призначенні пенсії від 01 вересня 2022 року винесено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області. На дату винесення рішення про відмову в призначенні пенсії від 01 вересня 2022 року період роботи з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року зараховано до страхового стажу позивача.

Також, відповідач-3 зауважив, що виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та оскільки ця справа розглядається судом у спрощеному провадженні та належить до справ незначної складності, вимога позивача щодо стягнення понесених витрат на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. є необґрунтованою, та не підлягає задоволенню.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 .

05 січня 2022 року позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV.

До зазначеної заяви позивачем долучено, зокрема, копії: паспорта, рнокпп, трудової книжки, диплома, довідки від 11 листопада 2021 року №1-13-04/205-21, довідки від 30 листопада 2021 року №12/557.

24 січня 2022 року відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, листом вих.№2600-0205-8/12745, розглянуло заяву позивача від 05 січня 2022 року щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надало відповідь, в якій повідомило наступне.

«Відповідно до частини четвертої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, за наявності стажу творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №583, право на призначення пенсії за вислугу років мають, зокрема, артисти, які грають на духових інструментах у професійних художніх колективах, за наявності стажу творчої діяльності не менше 25 років.

Відповідно до пункту 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого правлінням Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за вислугу років надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

Згідно наданих документів, загальний страховий стаж становить 30 років 6 місяців 10 днів.

Спеціальний стаж роботи на посадах, що дає право на пенсію за вислугою років, становить 8 років 11 місяців 16 днів.

До стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, не зараховано період з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року, оскільки в довідці від 30 листопада 2021 року №12/557 відсутня інформація що заявник, як артист оркестру, грали на духових інструментах.

Для зарахування вищезазначеного періоду роботи до спеціального стажу, необхідно надати уточнюючу довідку».

07 липня 2022 року позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV.

До зазначеної заяви позивачем долучено, зокрема, копії: паспорта, рнокпп, трудової книжки, диплома, довідки від 11 листопада 2021 року №1-13-04/205-21, довідки від 24 червня 2022 року №12/309.

15 липня 2022 року відповіадчем-3, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, прийнято рішення №31 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , в якому зазначено наступне.

«Відмова у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: ОСОБА_1 .

Дата народження заявника: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНН заявника: НОМЕР_2 .

Адреса заявника: АДРЕСА_1 .

Вік заявника: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Страховий стаж заявника складає: 30 років 6 місяців 10 днів.

Спеціальний стаж заявника складає: 8 років 11 місяців 16 днів.

Відповідно до частини четвертої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, за наявності стажу творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджується КМУ.

Згідно з переліком посад артистів видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №583, право на призначення пенсії за вислугу років мають, зокрема, артисти, які грають на духових інструментах у професійних художніх колективах, за наявності стажу творчої діяльності не менше 25 років.

Відповідно до пункту 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до закону №1058, затвердженого правлінням Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за вислугу років надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсій.

До стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, не зараховано період з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2000 року, оскільки в довідці від 24 червня 2022 року №12/309 не вказано що ансамбль прикордонних служб України є професійним художнім колективом.

Враховуючи зазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу творчої діяльності, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує».

22 липня 2022 року відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, листом вих.№2600-0205-8/86381, розглянув заяву позивача від 07 липня 2022 року щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та надав відповідь, за змістом якої адресатові повідомлено наступне.

«Відповідно до частини четвертої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, за наявності стажу творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №583, право на призначення пенсії за вислугу років мають, зокрема, артисти, які грають на духових інструментах у професійних художніх колективах, за наявності стажу творчої діяльності не менше 25 років.

Відповідно до пункту 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого правлінням Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за вислугу років надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

До стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, не зараховано період з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року, оскільки в довідці від 24 червня 2022 року №12//309 не вказано, що ансамбль прикордонних служб України є професійним художнім колективом.

Згідно наданих документів страховий стаж становить 30 років 6 місяців 10 днів. Спеціальний стаж - 8 років 11 місяців 16 днів.

Враховуючи вищевикладене, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №31 від 15 липня 2022 року Вам відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку із відсутністю необхідного стажу творчої діяльності.».

Матеріали справи не містять доказів пропозиції зі сторони суб`єктів владних повноважень на адресу позивачу щодо необхідності та/або можливості надати додаткові документи.

26 серпня 2022 року позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV.

До зазначеної заяви позивачем долучено, зокрема, копії: паспорта, рнокпп, трудової книжки, довідки від 11 листопада 2021 року №1-13-04/205-21, довідки №12/309 від 24 червня 2022 року.

01 вересня 2022 року відповідачем-2, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, прийнято рішення №31, яким відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 , та в якому зазначено наступне.

«Відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 26 серпня 2022 року.

Відповідно до частини четвертої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, за наявності стажу творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджується КМУ.

Згідно з переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №583, право на призначення пенсії за вислугу років мають, зокрема, артисти, які грають на духових інструментах у професійних художніх колективах, за наявності стажу творчої діяльності не менше 25 років.

Вік заявника 50 років.

Страховий стаж особи становить 30 років 06 місяців 26 днів, в т.ч. стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років станом на 10 жовтня 2017 року складає 08 років 11 місяців 16 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви враховано всі періоди роботи. До стажу, що дає право на пенсію за вислугу років не зараховано період з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2002 року, оскільки в довідці від 24 червня 2022 року №12/309 не вказано, що ансамбль прикордонних служб України є професійним художнім колективом.

Не працює.

Дата з якої матиме право на пенсійну виплату за наявного трудового стажу 09 липня 2035 року.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує».

03 жовтня 2022 року відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, листом вих.№2600-0205-8/125994, розглянув заяву позивача від 26 серпня 2022 року №13137 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надав відповідь, якою повідомив адресатові наступне.

«Відповідно до частини четвертої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, за наявності стажу творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №583, право на призначення пенсії за вислугу років мають, зокрема, артисти, які грають на духових інструментах у професійних художніх колективах, за наявності стажу творчої діяльності не менше 25 років.

Ваш страховий стаж становить 30 років 06 місяців 26 днів, в тому числі стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років станом на 10 жовтня 2017 року складає 08 років 11 місяців 16 днів.

За наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоду роботи. До страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років не зараховано період роботи з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2002 року, оскільки в довідці від 24 червня 2022 року №12/309 не вказано, що ансамбль прикордонних служб України є професійним художнім колективом.

Дата, з якої Ви матимете право на пенсійну виплату за наявного трудового стажу - 09 липня 2035 року.

Відповідно право на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» настає після досягнення Вами 63 років, тобто з 12 жовтня 2025 року.

Оскільки відсутній необхідний страховий стаж, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01 вересня 2022 року №31 Вам відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви від 26 серпня 2022 року №13137».

Матеріали справи не містять доказів пропозиції суб`єкта владних повноважень на адресу позивача надати додаткові документи.

Позивач, не погоджуючись із зазначеними діями відповідачів, звернувся із цим позовом до суду.

Судом встановлено, що відповідно до записів №3-7 копії трудової книжки серії НОМЕР_3 від 06 липня 2000 року, на ім`я ОСОБА_1 , позивач:

- з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року - працював на посадах артиста оркестру другої та вищої категорії в Академічному ансамблі пісні і танцю Державної прикордонної служби України.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2. положення про Ансамбль пісні і танцю Прикордонних військ України, затвердженого наказом голови Держкомітету - Командувача Прикордонних військ України віл 23 лютого 2001 року №93, Ансамбль пісні і танцю Прикордонних військ України - це військовий професійний колектив, покликаний засобами вокального, музично-хореографічного мистецтва і художнім словом сприяти активному військово-патріотичному, культурному та естетичному вихованню особового складу, відродження української національної культури, пропагувати українське національне мистецтво, гідно представляючи національну культуру в Україні та за її межами. Ансамбль є військовим закладом культури Прикордонних військ України.

Відповідно до наказу Міністерства культури і туризму України від 23 травня 2007 року №524/0/16-07 «Про надання статусу академічного творчому колективу Ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України» надано статус академічного творчому колективу Ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України, який надалі іменувати Академічний ансамбль пісні і танцю Державної прикордонної служби України .

Відповідно до довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 листопада 2021 року №12/557 ОСОБА_1 дійсно працював в Державній прикордонній службі України (Прикордонних військах України) на посадах:

- 01 жовтня 2002 року - 01 серпня 2003 року - артист оркестру 2 категорії Ансамблю пісні і танцю Прикордонних військ України;

- 01 серпня 2003 року - 16 лютого 2004 року - артист оркестру 2 категорії Ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України;

- 16 лютого 2004 року - 20 липня 2012 року - артист оркестру вищої категорії Ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України ;

- 20 липня 2012 року - 15 червня 2020 року - артист оркестру вищої категорії Академічного ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України .

Відповідно до довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24 червня 2022 року №12/309 ОСОБА_1 дійсно працював в Державній прикордонній службі України (Прикордонних військах України) на посадах:

- 01 жовтня 2002 року - 01 серпня 2003 року - артист оркестру 2 категорії (групи тромбонів) Ансамблю пісні і танцю Прикордонних військ України;

- 01 серпня 2003 року - 16 лютого 2004 року - артист оркестру 2 категорії (групи тромбонів) Ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України ;

- 16 лютого 2004 року - 20 липня 2012 року - артист оркестру вищої категорії (групи тромбонів) Ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України ;

- 20 липня 2012 року - 15 червня 2020 року - артист оркестру вищої категорії (групи тромбонів) Академічного ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України .

17 серпня 2022 року Адміністрація Державної прикордонної служби України листом вих.№12/С-5923-10335 розглянула звернення позивача від 18 липня 2022 року та повідомила, що довідка від 24 червня 2022 року №12/309 була видана на підставі звернення позивача від 23 червня 2022 року, відповідно до відомостей про трудову діяльність, які містяться у трудовій книжці.

Надання додатків до довідки про трудову діяльність законодавством України не передбачено.

Щодо приналежності Академічного ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України до професійного художнього колективу зазначено таке.

Наказом Міністерства культури і туризму України від 23 травня 2007 року №524/0/16-07 Ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України надано статус академічного.

Відповідно до пункту 2 Положення про надання статусу академічного творчим колективам України, затвердженого Указом Президента України від 20 серпня 2001 року №644/2001, статус академічного може бути надано за видатні досягнення у розвитку вітчизняної культури високохудожнім творчим колективам, які:

мають визначні результати творчої діяльності, збагачують сучасне мистецтво України талановитими театральними, музичними, хореографічними творами;

стверджують своїми виставами, програмами, концертами Ідеї гуманізму, державотворення, загальнолюдські духовні цінності;

розвивають і примножують кращі традиції національного мистецтва;

активно сприяють входженню вітчизняної культури до світового гуманітарного простору;

мають у репертуарі масштабні, соціально значущі й художньо досконалі сценічні твори, концертні програми, які тривалий час виконуються на театральних сценах, у концертних залах, мають постійний глядацький успіх, широкий громадський резонанс і являють виняткову цінність для розвитку театрального, музичного, хореографічного мистецтва;

постійно збагачують репертуар творами вітчизняної і світової класики, працюють над створенням оригінального сучасного репертуару;

мають високопрофесійний творчий склад з яскравими індивідуальностями, визнану школу постановочного та виконавського мистецтва з уславленими художніми традиціями;

стимулюють експериментальний творчий пошук, надають можливість молодим режисерам, диригентам, балетмейстерам, хормейстерам, сценографам здійснювати самостійні постановки.

Згідно з розрахунком страхового стажу, форма РС-право, період роботи з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року зараховано виключно до страхового стажу ОСОБА_1 .

Отже, спірним питанням у справі є правомірність дій та рішень відповідачів щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 1 Конституції України Україна є соціальною та правовою державою.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини четвертої статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів за наявності стажу творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пенсія за вислугу років призначається та виплачується при звільненні з роботи, яка дає право на таку пенсію. Пенсії для осіб, визначених цією частиною, до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583 затверджено перелік посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку.

Відповідно до пункту 2 Переліку посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583, за наявності стажу творчої діяльності на посадах, передбачених у цьому пункті, не менше 25 років, право на пенсію за вислугу років мають артисти, які грають на духових інструментах у професійних художніх колективах.

Як встановлено судом вище, записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 06 липня 2000 року підтверджено, що у період з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року позивач працював на посадах артиста оркестру в Академічному ансамблі пісні і танцю Державної прикордонної служби України.

Зазначене також підтверджується довідками Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 листопада 2021 року №12/557 від 24 червня 2022 року №12/309.

Разом із цим, суд погоджує твердження відповідача-1, що в довідці від 30 листопада 2021 року №12/557 відсутня інформація про те, що позивач, як артист оркестру, грав на духових інструментах.

Водночас, як вже встановлено судом, довідка від 24 червня 2022 року №12/309 містить інформацію про те, що позивач працював артистом оркестру групи тромбонів в Академічному ансамблі пісні і танцю Державної прикордонної служби України.

Разом із цим, оскаржуваним рішенням від 15 липня 2022 року №31 відповіадчем-3, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, не зараховано період з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2000 року, оскільки в довідці від 24 червня 2022 року №12/309 не вказано, що ансамбль прикордонних служб України є професійним художнім колективом.

Також, в оскаржувану рішенні від 01 вересня 2022 року №31 відповідачем-2, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, зазначено, що до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років не зараховано період з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2002 року, оскільки в довідці від 24 червня 2022 року №12/309 не вказано, що ансамбль прикордонних служб України є професійним художнім колективом.

Цитуючи означене, суд зауважує, що відповідачем-2 та відповідачем-3 в оскаржуваних рішеннях неправильно визначено спірний період роботи позивача, що є очевидною опискою.

Водночас, судом встановлено, що наказом Міністерства культури і туризму України від 23 травня 2007 року №524/0/16-07 «Про надання статусу академічного творчому колективу Ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України» надано статус академічного творчому колективу Ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України, який надалі іменувати Академічний ансамбль пісні і танцю Державної прикордонної служби України , про що також міститься запис в трудової книжці позивача серії НОМЕР_3 від 06 липня 2000 року.

Відтак, відповідно до пункту 2 Положення про надання статусу академічного творчим колективам України, затвердженого Указом Президента України від 20 серпня 2001 року №644/2001, статус академічного може бути надано за видатні досягнення у розвитку вітчизняної культури високохудожнім творчим колективам, які:

мають визначні результати творчої діяльності, збагачують сучасне мистецтво України талановитими театральними, музичними, хореографічними творами;

стверджують своїми виставами, програмами, концертами Ідеї гуманізму, державотворення, загальнолюдські духовні цінності;

розвивають і примножують кращі традиції національного мистецтва;

активно сприяють входженню вітчизняної культури до світового гуманітарного простору;

мають у репертуарі масштабні, соціально значущі й художньо досконалі сценічні твори, концертні програми, які тривалий час виконуються на театральних сценах, у концертних залах, мають постійний глядацький успіх, широкий громадський резонанс і являють виняткову цінність для розвитку театрального, музичного, хореографічного мистецтва;

постійно збагачують репертуар творами вітчизняної і світової класики, працюють над створенням оригінального сучасного репертуару;

мають високопрофесійний творчий склад з яскравими індивідуальностями, визнану школу постановочного та виконавського мистецтва з уславленими художніми традиціями;

стимулюють експериментальний творчий пошук, надають можливість молодим режисерам, диригентам, балетмейстерам, хормейстерам, сценографам здійснювати самостійні постановки.

Згідно з пунктом 3 зазначеного положення статус академічного надається творчим колективам згідно з рішенням Міністерства культури і туризму України.

Враховуючи, що творчому колективу Ансамблю пісні і танцю Державної прикордонної служби України, де працював позивач, надано статус академічного, який відповідно до пункту 2 Положення про надання статусу академічного творчим колективам України, затвердженого Указом Президента України від 20 серпня 2001 року №644/2001, може бути надано за видатні досягнення у розвитку вітчизняної культури саме високохудожнім творчим колективам, у суду наявні всі підстави вважати, що Академічний ансамбль пісні і танцю Державної прикордонної служби України відноситься саме до художнього колективу.

Суд зауважує, що протилежного відповідачами не доведено.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право:

отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України;

проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Водночас, жодних доводів та/або належних та допустимих доказів на їх підтвердження щодо вчинення відповідачами дій в межах наведених повноважень у законодавчо встановлений спосіб задля отримання відомостей, необхідних для виконання відповідачем функцій, передбачених зазначеними Законами України, відповідачами суду не наведено та не надано.

Станом на день розгляду справи, відповідачами не проведено перевірку достовірності даних довідок від 30 листопада 2021 року №12/557 , від 24 червня 2022 року №12/309, що підтверджується матеріалами справи.

Наведена бездіяльність відповідачів свідчить про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання, як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

За даних обставин пенсійні органи фактично переклали відповідальність за належне та правильне оформлення довідки та інших документів щодо відомостей про страховий стаж на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, що вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, (далі - Порядок №22-1) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Як встановлено судом вище, матеріали справи не містять доказів пропозиції з боку суб`єктів владних повноважень, відповідача-2 та відповідача-3, на адресу позивача надати додаткові документи після прийняття його заяв від 07 липня 2022 року та від 26 серпня 2022 року про призначення пенсії.

Разом із цим, матеріали справи також не містять докази, що заява позивача від 07 липня 2022 року подана ним з метою надання уточнюючих документів для зарахування спірного періоду (відповідно до його заяви від 05 січня 2022 року).

Відтак, є підстави вважати, що звернення від 07 липня 2022 є новою заявою про призначення пенсії.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, у даному випадку, рішення саме відповідачів-2, 3 в реалізації позивачем права на соціальне забезпечення порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення, та завданням щодо призначення пенсії.

Таким чином, позивач при зверненні із заявою від 07 липня 2022 року мав право на зарахування до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоду його роботи з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року в Академічному ансамблі пісні і танцю Державної прикордонної служби України .

Підсумовуючи, окружний суд висновує, що рішення відповідача-3, Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, від 15 липня 2022 року №31 та відповідача-2, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, від 01 вересня 2022 року №31 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято без дотримання положень статті 2 КАС України та статті 46 Конституції України, отже, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відтак, вимога представника позивача щодо визнання протиправною та скасування відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні пенсії за вислугою років оформлену рішенням від 24 січня 2022 року вих.№2600-0205-8/12745 задоволенню не підлягає.

Таким чином, після скасування судом рішень, саме відповідач-3, Головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, зобов`язаний, з урахуванням зроблених висновків суду, зарахувати до спеціального стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, період його роботи з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року в Академічному ансамблі пісні і танцю Державної прикордонної служби України.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає за доцільне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 липня 2022 року №31 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01 вересня 2022 року №31 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, ОСОБА_1 періоди роботи з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 липня 2022 року про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанцій №0.0..1 від 08 листопада 2022 року та №0.0..1 від 18 березня 2025 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2977,20 грн.

Згідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору, а позовні вимоги задоволено частково, суд приходить висновку про необхідність пропорційного стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів-2, 3, враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги лише до цих суб`єктів владних повноважень, суму судового збору на користь позивача виключно у розмірі 1984,80 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною третьою статті 132 цього Кодексу до витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

Склад та обсяг судових витрат визначено у частині третій статті 134 КАС України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

У відповідності до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суд досліджує на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що правнича допомога позивачу надавалась адвокатом Михайленком Дмитром Валерійовичем на підставі ордера серії АІ №1824635 від 17 лютого 2025 року.

Згідно з пунктом 4.1. договору про надання правової допомоги №ПД-19/22 від 19 жовтня 2022 року за здійснену правову допомогу та послуги, що надаються виконавцем, клієнт сплачує виконавцю гонорар (винагороду), розмір якого визначається в додатковій угоді до даного договору.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №ПД-19/22 від 19 жовтня 2022 року за вивчення справи, законодавства, що застосовується до спірних правовідносин, підготовку та подання позовної заяви до суду клієнт, протягом 5-ти днів з моменту підписання цього Договору, сплачує виконавцю гонорар у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до статті 30 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (у редакції, чинній на дату укладання договору) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, у договорі про надання правової допомоги №ПД-19/22 від 19 жовтня 2022 року та у додатковій угоді №1 до цього договору сторонами не визначено конкретного порядку обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, умови повернення тощо.

Тобто, сторонами у договорі про надання правової допомоги №ПД-19/22 від 19 жовтня 2022 року не дотримано вимог щодо визначення конкретного розміру гонорару адвоката, що не відповідає положенням Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Позивачем сплачено 7000,00 грн. за надання правової допомоги на підставі додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №ПД-19/22 від 19 жовтня 2022 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи меморіальним ордером №@PL038093 від 01 листопада 2022 року на суму 7000,00 грн.

Відповідач-3 у відзиві на позовну заяву зазначив, що виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та оскільки ця справа розглядається судом у спрощеному провадженні та належить до справ незначної складності, вимога позивача щодо стягнення понесених витрат на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. задоволенню не підлягає.

Разом з тим, вказаний обсяг виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, суд вважає завищеним, оскільки дана справа є справою незначної складності та не потребує значної затрати часу на вказані та здійсненні роботи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд вважає, що дії направленні на підготовку позовної заяви та її супроводження в суді першої інстанції та вартістю таких послуг у розмірі 7000,00 грн. не є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відтак, з огляду на заперечення відповідача-3, незначну складність справи та обсяг наданих послуг, враховуючи те, що вказана справа була розглянута в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання як справа незначної складності, виходячи з критерію пропорційності, суд висновує, що сума судових витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності до 3000,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що визначені витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними з обсягом проведеної роботи, і вважає за можливе пропорційно стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов адвоката Михайленка Дмитра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, Харківська область, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 липня 2022 року №31 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01 вересня 2022 року №31 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, ОСОБА_1 період роботи з 01 жовтня 2002 року по 15 червня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 липня 2022 року про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 15 квітня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна