Справа № 380/10337/24
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 рокусправа № 380/10337/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «А-Тримикс Груп» до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Тримикс Груп» (далі ТОВ «А-Тримикс Груп», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці Державної митної служби України з такими вимогами:

- визнати протиправним і скасувати рішення Львівської митниці як філії (іншого відокремленого підрозділу) Державної митної служби України () про коригування митної вартості товарів від 07.11.2023 р. № UA209000/2023/100697/1;

- визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/002873.

Суд ухвалою від 04.06.2024 повернув позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «А-Тримикс Груп» до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії (і додані до неї документи) особі, яка її подала у зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі №380/10337/24 суд апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «А-Тримикс Груп» задовольнив, скасував ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 року у справі № 380/2530/24 про повернення позовної заяви та про повернення заяви (клопотання) без розгляду від 11.06.2024 року у справі № 380/2530/24 та направив справу для продовження розгляду.

18.10.2024 матеріали адміністративної справи № 380/10337/24 надійшли на адресу Львівського окружного адміністративного суду.

Суд ухвалою від 18.09.2024 відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що уклав зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу № НІТ-2023/1 від 01.07.2023 із компанією HIT Welding Industry Co, Ltd (виробнича компанія) Китай (Продавець), згідно з яким Продавець зобов`язується поставити з території Китаю, а Покупець прийняти й оплатити продукцію (Товар) за умовами діючого Договору. З метою митного оформлення товару 07.11.2023 позивач подав митну декларацію № 24UA05U8 та пакет документів, які підтверджують митну вартість товару, який імпортується. Позивач вказує, що в процесі здійснення процедури митного контролю посадовою особою відповідача зазначено, що заявлена митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, а подані до митного оформлення документи не підтверджують заявлені числові відомості митної вартості. Виходячи з викладеного, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача та вказує, що дійсна вартість товару підтверджується інвойсом та іншими доданими документами, тому рішення суперечить вимогам законодавства, є безпідставним та необґрунтованим. Просив задовольнити позову у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що під час здійснення митного контролю, а саме правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів, поданих декларантом для підтвердження митної вартості товарів, встановлено наявність розбіжностей в поданих документах. Також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів. Однак, відповідач вважає, що декларантом не спростовані наявні розбіжності у документах.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій вказав, що відзив на позовну заяву не обґрунтовує законність прийняття оскаржуваних рішень, не доведено правомірності прийнятих ним рішень, а тому є всі підстави для задоволення позову. Крім того, звертає увагу суду, що у відзиві відповідач наводить аргументи, які не були зазначені у рішеннях про коригування митної вартості, тому не повинні братися до уваги.

21.11.2024 до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

15.04.2025 ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи копії письмових доказів та встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини:

01 липня 2023 року між HIT Welding Industry Co, Ltd (виробнича компанія) Китай (Продавець) та ТОВ «А-Тримикс Груп» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № НІТ-2023/1, згідно з яким Продавець зобов`язується поставити з території Китаю, а Покупець прийняти й оплатити продукцію (Товар) за умовами діючого Договору. Номенклатура, кількість, вартість кожної партії та умови оплати та поставки товару узгоджуються Сторонами в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною діючого Договору. Загальна кількість товару, що постачається згідно з цим Договором, визначається у специфікаціях цього Договору (пункт 1). Загальною вартістю договору вважається сума всіх оплачених Покупцем інвойсів згідно з цим договором. Покупець сплачує поставлений Продавцем Товар за цінами і на умовах, вказаних у відповідних специфікаціях (пункт 4). Оплата за товар, що продається за договором, узгоджується окремо для кожної партії товару у відповідній специфікації (пункт 5.1).

21 липня 2023 року між сторонами Контракту було підписано специфікацію № 2 до контракту НІТ-2023/1, згідно з якою загальна вартість Товару (дріт з нелегованої сталі з масовою часткою вуглецю менш як 0,25%, покритий міддю, не шліфований, на пластикових касетах та в картонних діжках) становить 18532,80 доларів США. Вартість Товару за цією специфікацією включає витрати на пакування, завантаження, монтажні матеріали для транспортування, транспортні витрати, податки та інші обов`язкові платежі, які сплачує Продавець. Умовами оплати є 100% передоплати.

Згідно інвойсу № НТ23208009 від 16.08.2023 товаром, що декларувався в межах митної декларації № 24UA05U8 був: Дріт з легованої кремнієвомарганцевої сталі, покритий міддю, на пластикових катушках у картонних коробках, діаметром: НТW-50 1,2 мм (15 кг/коробка) 23760 кг; (1584 коробок). Загальна вартість 18532.80 USD.

Для здійснення митного оформлення товару позивач подав до Львівської митниці митну декларацію № 24UA05U8 від 07.11.2023 разом з пакетом супровідних документів: - пакувальний лист (Packing list) від 16.08.2023; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) НТ23208009 від 16.08.2023; - коносамент (Bill of lading) SZX230801147 від 21.08.2023; - накладна УМВС № 31501889 від 20.10.2023; - автотранспортна накладна (Road consignment note) № 9918-2 від 05.11.2023; - супровідний документ Т1 № 23PL321030NU67XLY0 від 17.10.2023; - сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 23С3204В0216/00075 від 23.08.2023; - банківський платіжний документ, що стосується товару № 733 від 06.09.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 7829 від 23.10.2023; - інвойс перевезення № 09111AR123 від 19.10.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 9918-1/1023 від 23.10.2023, № 9918-1389 від 19.10.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 21.07.2023; - рішення ДП Держзовнішінформ № 1 від 07.11.2023; - документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини від 09.05.2023; - розрахунок ціни від 20.10.2023; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 2 від 21.07.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № НІТ-2023-1 від 01.07.2023; - договір про надання послуг митного брокера № 35-02/19 від 05.02.2019; - договір (контракт) про перевезення № 1708-23 від 17.08.2023; - договір (контракт) про перевезення № 281118-01 від 28.11.2018; - заявка від 17.08.2023; - заявка №9918-1 від 12.10.2023; - копія митної декларації країни відправлення № 02880475 від 17.08.2023.

При поданні 07.11.2023 митної декларації декларантом позивача було застосовано метод визначення митної вартості за ціною договору згідно ст. 58 Митного кодексу України, оскільки товар імпортувався за прямим контрактом від виробника товарів, що ввозяться на митну територію України.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості: «а саме: - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який замінює його, та додатки до нього у разі їх наявності;- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

За результатами опрацювання поданої декларації та документів Львівська митниця прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів від 07.11.2023 № UA209000/2023/100697/1 (а.с. 125) та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/002873 (а.с. 127).

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100697/1 від 07.11.2023, в графі 33 зазначено таке: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI( далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю за було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:

- відповідно до умов контракту від 01.07.2023 № НІТ-2023/1 та специфікації від 21.07.2023 №1 по даній зовнішньоекономічні операції передбачена 100 % передплата за ввезений товар. Сума яка перерахована згідно банківського платіжного документу від 06.09.2023 №733 більша за суму яка наведена у інвойсі від 16.08.2023 №НТ23208008. У гр.. 70 платіжного документу зазначені реквізити зовнішньоекономічного контракту та специфікацій до нього № 1 та 2. Специфікація № 2 декларантом не надано митному органу, що унеможливлює перевірку повноти перерахування коштів за товар який оцінюється; - відповідно до вимог п. 3.2.4 зовнішньоекономічного контракту від 01.07.2023 № НІТ-2023/1 зазначено, що Продавець має надати Покупцю у тому числі сертифікат якості підприємства виробника товару, проте такий документ декларантом не надано; - відповідно до вимог п. 3.3 договору перевезення від 17.08.2023 № 1708-23 оплата за послуги перевезення товару має бути проведена на протязі 5 календарних днів з моменту видачі рахунку (дата видачі рахунку № 09111R123 19.10.2023), банківський платіжний документ на момент митного оформлення декларантом не надано, що є порушенням вимог договору перевезення;

- CMR від 05.11.2023 у графах 16 та 23 міститься відтиск штампу ФОП ОСОБА_1 , проте рахунок на транспорт від 23.10.23 № 7829 видано ТОВ «Хельман Східна Європа Оуверсіз» (документи що висвітлюють договірні відносини із даною фірмою при виконанні угоди відсутні); В даному рахунку є підпис лише бухгалтера без розшифровки ,відсутній підпис директора;

- у довідці про транспортні витрати від 23.10.2023 № 9918-1/1023 інформація щодо вартості витрат на перевезення вантажу не відповідає інформації стосовно таких витрат які наведені у рахунку від 23.10.2023 № 7829 а саме згідно рахунку: «міжнародне перевезення за маршрутом Гдиня-Мостиська становить 27106,67 грн., а згідно довідки 25794,09 грн.», - «міжнародне перевезення вантажу за маршрутом Мостиська Мостиська ІІ 1593,65 грн., згідно довідки 1590,88 грн.», - «організація доставки залізничним транспортом за маршрутом Гдиня Мостиська ІІ 10656,51 грн., згідно довідки 14030,89 грн.»;

- в біржі поданій до митного оформлення проведено аналіз на третю декаду липня на момент замовлення товару. Жодного замовлення до митного оформлення не подавалось;

- в коносаменті від 21.08.2023 №SZX230801147 в нижньому лівому кутку міститься посилання на документ ,який до митного оформлення не подавався;

- В наданому висновку Держзовнішінформу від 26.10.2023 № 123/553 експертом у використаних методичних та інформаційних виданнях вказано інформацію з мережі інтернет щодо цін на дріт сталевий з мідним покриттям та їх аналоги, пропозиції з яких відображають цінову інформацію з країни виробництва Китай, проте експертом вищевказану інформацію, а саме інтернет пропозиції не відображено в висновку (звіті). Згідно п. 54 Національного стандарту № 1, затвердженого ПКМУ від 10.09.2003 № 1440, зібрані вихідні дані та інша інформація повинна відображатися у звіті з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього. У Висновку, наданому для підтвердження заявленої митної вартості, відсутні вихідні дані з додатками. Висновок підготовлений з порушенням положень Національного стандарту № 1 не може засвідчувати обґрунтованість числового розрахунку вартості імпортованих товарів, які у ньому наведені у зв`язку з відсутністю документально підтверджених даних. Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару , на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватись на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

У митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Відповідно до Пункту 2 Приміток та Додаткових положень до статті VII ГАТТ сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни. Отже, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 МКУ з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу декларантом не надано жодних документів, які спростовують попередньо зазначені розбіжності. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала Мд 23UA26U6 від 30.08.2023, де вартість такого товару становить на рівні 1,15 дол. за кг.»

З метою отримання товару у вільний обіг декларант подала нову митну декларацію з митною вартістю, визначеною відповідно до вимог оскарженого рішення про коригування, якій присвоєно номер № 23UA27U0, така була оформлена Львівською митницею.

Позивач, не погоджуючись із вище вказаними рішеннями, звернувся до суду із цим позовом.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в У країні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною першою статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).

Частиною першою статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою, другою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК України).

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина п`ята статті 53 містити норми, відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною першою статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частина четверта, п`ята статті 55 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною другою статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Частиною восьмою статті 57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Частиною другою статті 64 МК України визначено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Як зазначено в частині четвертій статті 64 МК України у разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 серед іншого затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішенні цього спору суд враховує такі висновки Верховного Суду:

- «…органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів», постанова від 18.12.2018 у справі № 821/110/18;

- « … витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України […] Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації», постанова від 17.07.2019 у справі № 809/872/17;

- «… у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом», постанова від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15;

- «… у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів», постанова від 05.03.2019 у справі № 815/143/174;

- «… в силу частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України № 598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства», постанова від 21.12.2018 у справі № 815/1670/17. В цій постанові Верховний Суд зазначив, що відсутність в рішеннях обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для їх скасування.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)»;

- закон визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 МК України;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- закон визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, що свідчать про:

- обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості;

- причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару є наявність сукупності наступних умов:

1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України;

2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості;

3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору);

4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують обраному відповідачем.

Позивач визначив митну вартість товару за ціною договору, яка зазначена в Специфікації № 2 та інвойсі № НТ23208009 від 16.08.2023 (18532.80 USD). На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу разом з митною декларацією документи, визначені частиною другою статті 53 МК України, а саме: - пакувальний лист (Packing list) від 16.08.2023; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) НТ23208009 від 16.08.2023; - коносамент (Bill of lading) SZX230801147 від 21.08.2023; - накладна УМВС № 31501889 від 20.10.2023; - автотранспортна накладна (Road consignment note) № 9918-2 від 05.11.2023; - супровідний документ Т1 № 23PL321030NU67XLY0 від 17.10.2023; - сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 23С3204В0216/00075 від 23.08.2023; - банківський платіжний документ, що стосується товару № 733 від 06.09.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 7829 від 23.10.2023; - інвойс перевезення № 09111AR123 від 19.10.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 9918-1/1023 від 23.10.2023, № 9918-1389 від 19.10.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 21.07.2023; - рішення ДП Держзовнішінформ № 1 від 07.11.2023; - документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини від 09.05.2023; - розрахунок ціни від 20.10.2023; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 2 від 21.07.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № НІТ-2023-1 від 01.07.2023; - договір про надання послуг митного брокера № 35-02/19 від 05.02.2019; - договір (контракт) про перевезення № 1708-23 від 17.08.2023; - договір (контракт) про перевезення № 281118-01 від 28.11.2018; - заявка від 17.08.2023; - заявка № 9918-1 від 12.10.2023; - копія митної декларації країни відправлення № 02880475 від 17.08.2023.

Суд враховує, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Суд проаналізував зміст наданих декларантом документів та встановив, що такі містять необхідні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар. Так, в рахунку-фактурі (інвойсі) № НТ23208009 від 16.08.2023 та Специфікації № 2 чітко вказано вартість товару «Дріт з легованої кремнієвомарганцевої сталі, покритий міддю, на пластикових катушках у картонних коробках» в сумі 18532.80 USD. На підтвердження транспортних витрат позивач надав: рахунок-фактуру № 7829 від 23.10.2023; інвойс перевезення № 09111AR123 від 19.10.2023, а також CMR № 9918-2 від 05.11.2023.

З наведеного суд дійшов висновку, що при митному оформленні товару позивач надав митному органу наявні у нього документи, що визначені частиною 2 статті 53 МК України, та перелічені судом вище.

Як видно з матеріалів справи, відповідач фактично витребував усі визначені у статті 53 Митного кодексу України документи, проте не надав суду достатніх доказів того, що подані декларантом для митного оформлення товару документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. Водночас відповідач обґрунтовує оскаржуване рішення тим, що декларант не подав всіх витребуваних у нього документів. Такі дії митного органу не узгоджуються з положеннями пункту 2 частини 4 статті 54 МК України та сприяють тому, що декларант, будучи необізнаним стосовно фактичних причин, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана, не має реальної можливості усунути такі недоліки на стадії здійснення митного контролю правильності визначення задекларованої ним митної вартості товарів.

Надаючи правову оцінку аргументам митного органу у цій частині, суд виходить з такого.

- щодо зауважень митного органу про неможливість здійснення перевірки повноти перерахування коштів за товар, який оцінюється, у зв`язку з тим, що згідно платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах від 06.09.2023 р. № 733 Позивач сплачує суму в розмірі більшому, ніж зазначено в інвойсі від 16.08.2023 № НТ23208008, при цьому у графі 70 платіжної інструкції від 06.09.2023 р. № 733 зазначаються реквізити Договору та двох специфікацій до нього №1 та № 2 і специфікація № 2 декларантом не надана, суд звертає увагу на таке:

У оскаржуваному рішенні митний орган посилається на інвойс від 16.08.2023 № НТ23208008, при цьому, до митного оформлення був наданий інвойс ід 16.08.2023 № НТ23208009, про що зазначено у МД № 23UA05U8 та у Картці відмови в прийнятті митної декларації №UA209230/2023/002873. Отже, зазначена підстава прийняття рішення про коригування митної вартості є протиправною.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач надав при здійсненні митного контролю Специфікацію № 2 від 21.07.2023 до договору № НІТ-2023-1 від 01.07.2023, що можна встановити зі змісту Картки відмови в прийнятті митної декларації. Відповідно до змісту графи 70 «Призначення платежу» платіжної інструкції від 06.09.2023 р. № 733 зазначений не лише Договір, згідно якого було здійснена оплата, а також дві специфікації від 21.07.2023 р. до Договору, в тому числі і специфікація № 2.

Зі змісту специфікації № 2 від 21.07.2023 до Договору (надалі - Специфікація) чітко видно найменування товару, кількість, ціна за одиницю, загальна сума товарів. Згідно платіжної інструкції від 06.09.2023 № 733 декларант одночасно сплатив на користь отримувача загальну суму в розмірі 37065,60 доларів США за двома специфікаціями до Договору, в тому числі, відповідно, і 18532,80 доларів США за Специфікацією № 2, що повністю збігається з загальною сумою Специфікації № 2. Суд враховує пояснення позивача про те, що Специфікація № 1 стосувалася іншої поставки товару за іншою митною декларацією. Таким чином, платіж в розмірі 18532,80 доларів США за Специфікацією № 2 є складовою частиною загального платіжу в розмірі 37065,60 доларів США одночасно за всі дві специфікації до Договору № НІТ-2023-1 від 01.07.2023;

- щодо зауваження про те, що відповідно до вимог пункту 3.3 договору перевезення від 17.08.2023 № 1708-23 оплата за послуги перевезення товару має бути проведена протягом 5 календарних днів з моменту видачі рахунку (дата видачі рахунку № 09111R123 19.10.2023), банківський платіжний документ на момент митного оформлення декларантом не надано, суд зазначає таке.

Так, до позовної заяви позивач долучив платіжну інструкцію в іноземній валюті № 746 від 07.11.2023 року про оплату транспортних послуг за договором № 1708-23 від 17.08.2023. Суд погоджується, що оплата була здійснена із затримкою порівняно з умовами договору транспортно-експедиційного обслуговування, проте зазначене може вплинути лише на взаємовідносини між Товариством та експедитором. Суд констатує, що це жодним чином не впливає на можливість митного органу здійснити перевірку заявлених числових значень складових митної вартості товарів за основним методом;

- щодо твердження митного органу про те, що «відповідно до вимог пункту 3.2.4 зовнішньоекономічного контракту від 01.07.2023 № НІТ-2023/1 зазначено, що Продавець має надати Покупцю у тому числі сертифікат якості підприємства виробника товару, проте такий документ декларантом не надано» суд зазначає таке.

Дійсно, підпунктом 3.2.4 договору купівлі-продажу № НІТ-2023/1 від 01 липня 2023 року передбачено надання Продавцем Покупцю сертифіката якості, що надається заводом-виробником. Водночас сертифікат якості виробника товару не є тим документом, який відповідно до статті 53 МК України подається декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, тому його відсутність під час митного оформлення імпортованого товару не впливає на правильність визначення митної вартості чи на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- щодо аргументів про те, що у графах 16 та 23 CMR від 05.11.2023 міститься відтиск штампу ФОП ОСОБА_1 , проте рахунок на транспорт від 23.10.23 № 7829 видано ТОВ «Хельман Східна Європа Оуверсіз» (документи що висвітлюють договірні відносини із даною фірмою при виконанні угоди відсутні), то відповідно до пунктів 2.4.2, 2.4.10 договору від 28.11.2018 № 281118-01 експедитор за договором (ТОВ «Хелльманн Східна Європа Оуверсіз») для виконання договору в інтересах Замовника має право укладати договори з перевізниками, агентами, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями, іншими контрагентами, які є резидентами або нерезидентами України, залучати до виконання договору інших осіб.

Таким чином, ТОВ «Хелльманн Східна Європа Оуверсіз» перебувала на момент здійснення митного оформлення товарів, згідно митної декларації № 23ЄА05178 від 07.11.2023 р., у правовідносинах з декларантом і мало повноваження залучати для виконання договору від 28.11.2018 № 281118-01 інших осіб, в тому числі і ФО-П Середа А. В.

- щодо тверджень відповідача про те, що в коносаменті від 21.08.2023 № SZX230801147 в нижньому лівому кутку міститься посилання на документ, який до митного оформлення не подавався та про відсутність замовлення, то суд звертає увагу, що частина 2 статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Серед вказаного переліку відсутня необхідність надавати контролюючому органу зазначені вище документи. Відтак, такі твердження відповідача суд не бере до уваги. Крім того, суд звертає увагу, що при надсиланні вимоги до декларанта про надання додаткових документів митний орган ці документи не витребовував, а їхня відсутність як підстава для митних консультацій не згадувалося. Натомість відповідач, вимагаючи надати додаткові документи, просто цитував статтю 53 МКУ (перелічив усі можливі документи, перелічені в МКУ), не конкретизуючи, яких саме документів недостатньо для митного оформлення товарів, тим самим спонукаючи позивача діяти на власний розсуд. Тому, посилання на відсутність котрогось із документів, які не витребовувались на стадії консультацій з декларантом, як на підставу для коригування митної вартості товару, є очевидно безпідставними та необґрунтованими.

- щодо зауважень митниці до наданого в процесі митних консультацій висновку експерта від 26.10.2023 № 123/553, то такий складений відповідно до пункту 56 Постанови від 10.09.2003 № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», тому зауваження митного органу щодо його змісту та оформлення є помилковими.

- щодо зауважень митного органу про те, що у довідці про транспортні витрати від 23.10.2023 №9918-1/1023 інформація щодо вартості витрат на перевезення вантажу не відповідає інформації стосовно таких витрат які наведені у рахунку від 23.10.2023 № 7829, то суд погоджується із відповідачем про наявність деяких розбіжностей у числових значеннях витрат за транспортні послуги. При цьому, митний орган під час проведення із декларантом митних консультацій не витребував у нього додаткових пояснень щодо обгрунтування розбіжностей у довідці про транспортні витрати та рахунку, в частині зазначення вартості за транспортні послуги, натомість просто цитував статтю 53 МКУ, не конкретизуючи, яких саме документів недостатньо для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення для митного оформлення товарів.

Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи на підтвердження заявленої митної вартості товару суд дійшов висновку, що такі документи є достатніми для підтвердження заявленої ТОВ «А-Тримикс Груп» митної вартості декларованого товару за основним методом.

Оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суд враховує таке:

письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

В оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів:

- відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методу 2а, 2б, 2в, 2г;

- застосування резервного методу та визначення митної вартості імпортованого товару обґрунтовано митницею використанням інформації з баз даних ЄАІС Держмитслужби та зазначенням номеру та дати митної декларації № 23UA26U6 від 30.08.2023, де вартість такого товару становить на рівні 1,15 дол. за кг.

В графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості вказані номер та дата митної декларацій, що слугувала джерелом інформації для прийняття рішення про коригування митної вартості. Суд звертає увагу суду на те, що за джерело інформації митниця використала декларацію щодо митного оформлення товару, в якій митна вартість визначалась за 6 (резервним методом). При цьому відповідач не пояснив аргументацію визначення саме цієї декларації, а не будь-якої іншої, в якій хоча б метод визначення митної вартості був основним (за ціною договору). Суд констатує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номера та дати однієї митної декларації, яка з неочевидних суду причин була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, а відповідач не довів правомірності свого рішення про коригування митної вартості товарів в частині визначення митної вартості імпортованого товару.

Отже, рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100697/1 від 07.11.2023 не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям обґрунтованості та розсудливості, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Оскільки фактичною підставою прийняття рішення про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (картки відмови) є протиправне рішення про коригування митної вартості товарів, похідні позовні вимоги про скасування картки відмови № UA209230/2023/002873 також підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України та враховуючи рішення про задоволення позову, суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-22,25-26,90,139,229,241-246,250,251,255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100697/1 від 07.11.2023, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/002873.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, Львівська обл., місто Львів, вул. Костюшка, буд. 1; ідентифікаційний код 43971343) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «А-Тримикс Груп» (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Суворова, буд. 1-Р; ідентифікаційний код 39052576) судові витрати на сплату судового збору в сумі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович