Справа № 607/2413/25
Суддя: Багрій Т. Я.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2025 Справа №607/2413/25 Провадження №2-а/607/193/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Багрія Т.Я., з участю секретаря судового засідання Новосад С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу в порядку ч.3 ст.194 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3927202 від 24 січня 2025 року та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності. Обгурнтовуючи позовні вимоги посилається на те, що оскаржувана постанова винесена на підставі суб`єктивних висновків інспектора поліції, без належного врахування фактичних обставин події. Працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його прав, передбачених ст..268 КУпАП, а також не роз`яснено ст.63 Конституції України, чим порушено процедуру розгляду справи. Постанова винесена за відсутності будь-яких допустимих доказів та ґрунтується лише на суб`єктивних припущеннях поліцейського.

Ухвалою судді від 07 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача вказує, що під час здійснення патрулювання поліцейськими ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області було помічено транспортний засіб марки «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснив зупинку з порушенням п.15 ПДР України по вул.Бродівській в м.Тернопіль. У зв`язку з наведеним було прийнято рішення про з`ясування обставин здійснення позивачем даного правопорушення. Після встановлення особи позивача, було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, заслухано усні пояснення по факту вчиненого ним правопорушення, повідомлено яка справа розглядається та те, що він буде притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України. Після дослідження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, заслухавши та врахувавши його усні пояснення інспектором ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Гараусом В.В. щодо позивача винесено постанову серії ЕНА № 3927202 за ч. 1 ст.122 КУпАП. Враховуючи наведене, у задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити. У зв`язку з зайнятістю по службі, просить розглядати справу за відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Шкільняк Б.М. в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача адвоката Шкільняка Б.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання. У відзиві на позов представник позивача просить розглядати справу за відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 ст.194 КАС України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕНА №3927202 від 24 січня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 24 січня 2025 року о 15 год. 24 хв. в м.Тернопіль, по вул.Бродівська, здійснив зупинку транспортного засобу на мосту, чим порушив вимоги п.15.9 в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України (далі Кодексу) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Згідно вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На підтвердження обставин щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем до відзиву на позов долучено відеозаписи, зафіксовані на нагрудну камеру працівників поліції. Із відеозапису під назвою «1» вбачається, що працівник поліції перебуває біля транспортного засобу білого кольору та спілкується з Годованим В.В. На 00:04:16 відеозапису працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі. На 00:03:07 відеозапису під назвою «2», ОСОБА_1 запитує у працівників поліції причину зупинки його транспортного засобу. На вказане запитання працівник поліції відповідає, що причиною зупинки є перевірка вмісту транспортного засобу на наявність заборонених предметів. На 00:00:52 відеозапису під назвою «3» працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 те, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням ПДР України. Після цього, ОСОБА_1 сідає в службовий автомобіль працівників поліції та вони прямують у медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (відеозапис під назвою «4» та «доставлення».

Відповідно до ПДР, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Згідно з вимогами п. 15.9 ПДР зупинка забороняється: a) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків, тощо.

На переконання суду, наданими представником відповідача відеозаписами не підтверджуються обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме здійснення зупинки на мосту. Так, із відеозаписів вбачається, що працівник поліції не встановлював фактичного місця розташування транспортного засобу марки Renault Trafic. При спілкуванні працівник поліції вказав, що причиною зупинки є перевірка багажу на наявність заборонених предметів, після проїзду «посту». Жодних дій щодо встановлення фактичного місця розташування транспортного засобу працівник поліції не здійснював, роз`яснивши лише ОСОБА_1 те, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням ПДР України. З відеозаписів вбачається, що автомобіль Renault Trafic розташований на проїзній частині дороги, однак із вказаних відеозаписів неможливо встановити те, що автомобіль розташований саме на мосту. Працівник поліції не здійснював жодних замірів чи дослідження проїзної частини дороги, на якій було зупинено транспортний засіб, з метою встановлення місця зупинки транспортного засобу в межах чи поза межами мосту або шляхопроводу. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу з додержанням вимог ст.280 КУпАП, взагалі не проводився.

Відповідно до п.1.10 ПДР України міст - споруда, призначена для руху через річку, яр та інші перешкоди, межами якої є початок і кінець пролітних споруд.

Прогономва будомва (пролітна споруда) тримальна конструкція мостової споруди, що перекриває простір між опорами та спирається на них. Прогонова будова сприймає навантаження від елементів мостового полотна, транспортних засобів, пішоходів, вітру тощо, передаючи її на опори мосту.

Шляхопровід - інженерна споруда мостового типу над іншою дорогою (залізницею) в місці їх перетину, що забезпечує рух по ній на різних рівнях та дає можливість з`їзду на іншу дорогу.

Суд враховує, що позивач у позовній заяві не заперечує зупинку транспортного засобу у зазначеному на відеозаписі місці на вимогу працівників поліції, однак він не погоджується з тим, що зупинку було здійснено на мосту.

Оскільки з наданих відповідачем відеозаписів не можливо встановити факту зупинки транспортного засобу на мосту, тому вказані докази не можуть бути достатніми в розумінні ст.76 КАС України для підтвердження поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Також суд вважає слушними посилання позивача на те, що при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення, працівником поліції не додержано вимог чинного законодавства щодо оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно ст.222 КУпАП, органи національної поліції розглядають справи, передбачені, зокрема ч.1 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, судом встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення не проводився. Працівником поліції не з`ясовано належним чином, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з`ясувано інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що при притягнені позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону, а також не були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , працівник розпочав розгляд справи та роз`яснив йому права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст..268 КУпАП, оскільки з дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, на місці зупинки фактично не проводився. Після пропозиції ОСОБА_1 , пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, працівники поліції доставили ОСОБА_1 з місця зупинки до лікувального закладу, перед цим зазначивши, що причиною зупинки є перевірка багажу.

Слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 року по справі № 607/7987/17.

Порушення прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є окремою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Такий висновок ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладеній постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3927202 від 24 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, слід скасувати та закрити провадження у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, із бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. 5,77, 139,194, 205,229, 241-243, 250, 255, 257, 271, 286, 297, п.п. 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст. 7, 9, 33, 122, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3927202 від 24 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень - скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного судуабо через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Реквізити сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, 46001, м, Валова вулиця, 11, Тернопіль, Тернопільська область, , тел. 0352-27-12-58, e-mail: .

Головуючий суддяТ. Я. Багрій