Справа № 580/3745/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 квітня 2025 року справа № 580/3745/25
м. Черкаси
Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Янківська В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Маньківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

07 квітня 2025 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Маньківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови Маньківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчих проваджень від 10.03.2025 серії ВП №77436887, від 13.03.2025 серії ВП №77511630, від 13.03.2025 серії ВП №77511457 на загальну суму 68000 грн.

Крім того, просить поновити строк звернення до суду з даним позовом. В обгрунтування клопотання зазначив, що оскаржувані постанови надійшли в додаток «Дія» 10.03.2025 та 13.03.2025. Вказані постанови про відкриття виконавчих проваджень винесено на підставі постанов Укртрансбезпеки. Оскільки постанови Укртрансбезпеки не надсилались йому за місцем проживання, 19.03.2025 він подав заяву в поліцію. 25.03.2025 він отримав відповідь поліції і цього ж дня 25.03.2025 надіслав заяву в Укртрансбезпеку з проханням відкликати вказані виконавчі документи. Листом від 02.04.2025 Укртрансбезпека надала відповідь, якою відмовилась відкликати вказані виконавчі документи. Отже, позивач вважає, що з дати отримання відмови Укртрансбезпеки відкликати вказані виконавчі документи у нього виникло право звернутися до суду. Відповідно десятиденний строк на оскарження зазначених постанов припадає на 12.04.2025.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до приписів статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, статтею 287 КАС України встановлений спеціальний десятиденний строк для оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Суддя зазначає, що початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржуються постанови про відкриття виконавчих проваджень від 10.03.2025 та 13.03.2025.

До суду позивач звернувся 07.04.2025.

Відповідно до приписів частин першої-третьої, п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №№1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Зміст наведених правових норм свідчить про встановлення законодавцем двох альтернативних способів оскарження рішень, дії чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби - шляхом звернення до суду у встановленому процесуальним законодавством прядку або шляхом подання скарги до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, чи керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Таким чином, правових підстав вважати, що у випадку, що розглядається, законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору немає, а отже до цих правовідносин не можуть бути застосовані приписи частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, скориставшись альтернативним способом захисту своїх прав на оскарження рішень державного виконавця, а саме зверненням з позовною заявою до суду, де відповідачем є відповідний орган ДВС, позивач повинен був керуватися статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено десятиденний строк для звернення, від дати отримання таких рішень, який обчислюється календарними днями.

У справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби позовна заява подається у десятиденний строк (10 календарних днів) з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У визначенні моменту і виникнення права на позов мають значення дві обставини: об`єктивна - наявність факту порушеного права, суб`єктивна - особа дізналася або повинна була дізнатись про факт порушення права. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою.

Така позиція суду ґрунтується на правових позиціях Верховного Суду, висловлених у постановах від 08 жовтня 2019 року у справі №440/1290/19, від 14 липня 2022 року у справі №380/10649/21 та позиції Великої Палата Верховного Суду висловленій у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18.

Тобто, посилання позивача на дотримання ним строку звернення до суду з урахуванням досудового порядку вирішення спору, судом оцінюються критично, оскільки положення статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають продовження строку, визначеного статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, звернення до суду, за умови використання процедури досудового врегулювання спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 240/17638/23.

У відповідності до положень частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на встановлені строки на звернення до суду, позивач має надати відповідно до вимог ч.6 ст.161 КАС України обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку з доказами на її підтвердження.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України Про Державний бюджет України на 2025 рік з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 3028 грн.

Частиною 2 ст. 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2025 року, - 3028,00 грн, належний до сплати судовий збір за подання цієї позовної заяви складає 968,96 грн.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що позовні вимоги про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження є вимогами немайнового характеру, належною сплатою судового збору при поданні до суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру вважається сплата судового збору в розмірі 2906,88 грн.

Натомість позивачем при поданні адміністративного позову сплачено 968,96 грн судового збору.

Отже, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в повному обсязі, а саме необхідно доплатити 1937,92 грн та обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку з доказами на її підтвердження.

Керуючись статтями 160-161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу десять днів з дня, наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині даної ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Відповідно до ч.2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст. 294 КАС України оскарженню не підлягає.

СуддяВалентина ЯНКІВСЬКА