Справа № 212/1886/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
15 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 212/1886/25
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року у справі №212/1886/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
ІНФОРМАЦІЯ_3 27 березня 2025 року звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року у справі №212/1886/25.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі та докази надсилання іншим учасникам справи листом з описом вкладення копії поданої ним апеляційної скарги з доданими до неї документами.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року скаржник отримав 02 квітня 2025 року (середа), що підтверджується довідкою про доставку зазначеної ухвали суду до електронного кабінету скаржника через підсистему Електронний суд.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду, скаржник через 04 квітня 2025 року засобами поштового зв`язку направив до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі та фіскальні чеки на ім`я " ОСОБА_2 " та "Дніпропетровський ОБ".
Однак, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що скаржник не усунув недолік апеляційної скарги в частині надання до суду доказів надсилання іншим учасникам справи листом з описом вкладення копії поданої ним апеляційної скарги з доданими до неї документами, враховуючи наступне.
Як було доведено до відома скаржника ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року, за умовами частини 9 статті 44 КАС України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.
Тобто, у разі звернення до суду з апеляційною скаргою через підсистему Електронний суд скаржник зобов`язаний надати до суду один із альтернативних доказів надсилання іншим учасникам справи поданої ним апеляційної скарги з доданими до неї документами, а саме: доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи через підсистему Електронний суд поданих до суду документів або, у разі відсутності відомостей про наявність в інших учасників справи зареєстрованого Електронного кабінету, докази надсилання таких документів листом з описом вкладення.
Згідно з пунктам 47 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відправником відкритими для перевірки їх вкладення.
Водночас пункт 17 Правил передбачає, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку.
Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.
З аналізу зазначених положень убачається, що підтвердженням вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо) передбачає послуга опису вкладення до поштового відправлення при надсиланні поштового відправлення з оголошеною цінністю. При цьому, послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні саме оператором поштового зв`язку індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.
Натомість, список згрупованих поштових відправлень не може підміняти собою послугу опису вкладення до поштового відправлення, оскільки саме працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, що заповнюється відправником.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що фіскальний чек є доказом направлення поштового відправлення, проте не є документом, що несе інформацію про перелік документів, що направляється за таким поштовим відправленням.
Між тим, слід зауважити, що відправник не був позбавлений можливості отримати від оператора поштового зв`язку опис вкладення відносно адресата який зазначений у наданому ним фіскальному чеку, що беззаперечно свідчило б про виконання скаржником вимог пункту 2 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року ухваленому по справі Смірнова проти України зробив висновок, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Не застосування судом встановлених законом наслідків не усунення скаржником такого недоліку апеляційної скарги як надання до суду апеляційної інстанції доказів надсилання іншим учасникам справи поданої ним через підсистему Електронний суд апеляційної скарги з доданими до неї документами, враховуючи те, що скаржнику ухвалою суду роз`яснено необхідність усунення такого недоліку та шляхи його усунення буде свідчить про нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, колегія суддів зауважує, що такий недолік апеляційної скарги не є формальним, оскільки впливає на права та обов`язки іншого учасника справи, зважаючи на те, що не отримання позивачем апеляційної скарги, яку в рамках покладених процесуальним законодавством обов`язків має направити йому скаржник буде свідчити про порушення гарантованого позивачу права як учасника справи на справедливий і публічний розгляд справи, що передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Колегія суддів враховує і те, що прийняття судом апеляційної скарги з таким недоліком дасть обґрунтовані сподівання скаржнику на звернення до суду з апеляційними скаргами через підсистему Електронний суд в майбутньому без надання доказів надсилання таких документів листом з описом вкладення, що в свою чергу при масовому прийнятті таких апеляційних скарги призведе до дисбалансування виконання вимог процесуального законодавства як судом так і самим скаржником.
Водночас, колегія суддів зазначає, що перебирання судом на себе обов`язку скаржника щодо направлення поданої апеляційної скарги іншим учасникам справи є законодавчо недопустимим і це призведе не лише до надання переваги одному із учасників справи, що як наслідок породить сумнів у безсторонності суду, а й до нецільового використання бюджетних коштів наданих суду, так як Кодекс адміністративного судочинства України зобов`язує саме осіб, що подають апеляційну скаргу, направляти учасникам справи, які не мають електронного кабінету, її копію виключно в паперовій формі.
Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, та у разі не усунення зазначених судом недоліків повертає її.
З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що недолік апеляційної скарги зазначений в ухвалі суду від 01 квітня 2025 року у встановлений судом строк скаржником усунуто не було, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 169, 298 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року у справі №212/1886/25 - повернути.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено та підписано суддями 15 квітня 2025 року.
Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко
суддя С.М. Іванов
суддя В.А. Шальєва