Справа № 400/11945/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/11945/21

Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О. Дата і місце ухвалення: 05.02.2025р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10 травня 2019 року №0-1427 та від 08 травня 2020 року №0-1427.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що йому на праві власності належить комплекс нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1350,70 кв.м. Спірними податковими повідомленнями-рішеннями Головне управління ДПС у Миколаївській області нарахувало ОСОБА_1 до сплати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018-2019 роки. Позивач стверджував, що контролюючий орган не надіслав (не вручив) йому зазначені податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України, а тому, на підставі п.п.266.10.2 п.266.10 ст.266 ПК України, він звільняється від відповідальності, передбаченої ПК України, за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №0-1427 від 14.05.2019р. та №0-1427 від 08.05.2020р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 05.02.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що скасовуючи спірні податкові повідомлення-рішення суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що відповідач не виконав належним чином свій обов`язок щодо надіслання податкових повідомлень-рішень на вірну адресу ОСОБА_1 . На момент винесення податкових повідомлень-рішень податковою адресою позивача було: АДРЕСА_2 . Назва вул.Металістів була змінена на вул. Ф.Медведєва рішенням міської ради №12 від 15.09.2000р. Надіслане контролюючим органом поштове відправлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, вважається врученим також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до облікових даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебував об`єкт нерухомого майна комплекс нежитлових будівель загальною площею 1554,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 80 (номер об`єкта в РПВН 8419257). Право власності зареєстровано 19.01.2006р., припинено 17.12.2024р. на підставі договору купівлі-продажу.

На виконання підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України Головним управлінням ДПС у Миколаївській області за вказаний об`єкт сформовані податкові повідомлення-рішення:

- №0-1427 від 10.05.2019р., яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік в розмірі 28940,74 грн.;

- №0-1427 від 08.05.2020р., яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік в розмірі 32438,82 грн.

Як стверджує відповідач, зазначені податкові повідомлення-рішення надіслано на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень 15.08.2019р. платником отримано податкове повідомлення-рішення №0-1427 від 10.05.2019р. та 23.07.2020р. ним отримано податкове повідомлення-рішення №0-1427 від 08.05.2020р.

Як стверджує ОСОБА_1 спірних податкових повідомлень-рішень він не отримував, а підписи про отримання ним особисто поштових відправлень, зазначені в наявних в Головному управління ДПС у Миколаївській області рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень, виконані не ним, а іншою невстановленою особою.

З цих підстав позивач стверджує, що в силу положень п.п.266.10.2 п.266.10 ст.266 ПК України він звільняється від відповідальності, передбаченої ПК України, за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, а тому наявні підстави для скасування податкових повідомлень-рішень від 10 травня 2019 року №0-1427 та від 08 травня 2020 року №0-1427.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 та скасовуючи спірні податкові повідомлення-рішення, визнав обґрунтованими такі доводи позивача. Суд зазначив, що відповідач під час розгляду справи не надав доказів того, що податковою адресою позивача, яка була внесена до облікової картки ОСОБА_1 , була адреса АДРЕСА_2 , тобто та адреса, на яку відповідач направив податкові повідомлення-рішення. За висновками суду, надіслання контролюючим органом податкових повідомлень-рішень на невірну (помилкову) адресу платника податків за своїми правовими наслідками дорівнює не надісланню таких рішень, адже в обох випадках платник податків з незалежних від нього причин позбавляється обізнаності та можливості своєчасного оскарження. Таким чином, податкові повідомлення-рішення №0-1427 від 10.05.2019р. і №0-1427 від 08.05.2020р. не набули статусу узгоджених. З цих підстав суд визнав протиправними зазначені податкові повідомлення-рішення та скасував їх.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 виходячи з наступного.

01 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, яким запроваджено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп.265.1.1 п.265.1 ст.265 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, входить до складу податку на майно.

Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначено ст.266 Податкового кодексу України.

У розумінні ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України).

Згідно пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Приписами пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Згідно п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується, зокрема, фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 266.10.2 пункту 266.10 статті 266 ПК України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Відповідно до п.п.266.10.3 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 , як власник нерухомого майна, є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а належне йому на праві власності нерухоме майно комплекс нежитлових будівель загальною площею 1554,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 80 (номер об`єкта в РПВН 8419257), є об`єктом оподаткування цим податком.

Таким чином, у Головного управління ДПС у Миколаївській області були наявні правові підстави для визначення позивачу, як платнику податку, грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами» за 2018-2019р.р.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції досліджував питання щодо надіслання спірних податкових повідомлень-рішень на належну адресу ОСОБА_1 та отримання їх останнім. Суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС в Миколаївській області, як суб`єктом владних повноважень, належними доказами не доведено виконання обов`язку щодо надіслання рішень за дійсною податковою адресою позивача. А відтак, за висновками суду, податкові повідомлення-рішення №0-1427 від 10.05.2019р. і №0-1427 від 08.05.2020р. не набули статусу узгоджених.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі висновки суду першої інстанції, оскільки перевірка виконання контролюючим органом вимог ПК України щодо надіслання спірних податкових повідомлень-рішень на правильну податкову адресу платника податків, а також дати отримання платником податків цих рішень, що безпосередньо впливає на набуття визначених ними сум грошових зобов`язань статусу узгоджених, має значення при вирішенні спору за позовом контролюючого органу до платника податків про стягнення податкового боргу.

Також, зазначена обставина враховується судом при вирішенні питання про звернення платником податків з позовом до суду про скасування податкових повідомлень-рішень в межах строку, встановленого КАС України, та наявності поважних причин для його поновлення.

Однак, у будь-якому випадку порушення контролюючим органом порядку чи строку направлення податкового повідомлення-рішення, само по собі не впливає на його законність.

Якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та з його форми можна чітко встановити його зміст, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, таке рішення є правомірним, навіть у разі, коли порушено строки його надсилання (вручення), передбачені Податковим кодексом України.

Що ж до посилання ОСОБА_1 та суду першої інстанції на положення п.п.266.10.2 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України, то вказаною нормою передбачена можливість звільнення фізичних осіб від відповідальності саме за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, але не передбачена можливість звільнення фізичних осіб від самого податкового зобов`язання.

При вирішенні спору суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини та постановив судове рішення з не правильним застосуванням норм матеріального права, що у відповідності до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, є підставою для скасування рішення від 05.02.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Враховуючи, що дана справа у відповідності до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України належить до категорії справ незначної складності, тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-«г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10 травня 2019 року №0-1427 та від 08 травня 2020 року №0-1427.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 квітня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук