Справа № 524/3757/25
Суддя: Алексашина Н. С.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3757/25
Провадження №2-а/524/61/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 року м.Кременчук

Автозаводський районний суду міста Кременчука в складі:

головуючого судді - Алексашиної Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Антибури І.О.,

представника відповідача за довіреністю Коломієць О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа інспектор 1 взводу 2 роти батальйону патрульної поліції м.Кременчук в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Супряга Надія Володимирівна, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа інспектор 1 взводу 2 роти батальйону патрульної поліції м.Кременчук в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Супряга Надія Володимирівна, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В позові вказав, що 26.03.2025 року інспектором 1 взводу 2 роти батальйону патрульної поліції м.Кременчук в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Супрягою Надією Володимирівною винесена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4361914 за ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно вказаної постанови 26.03.2025 о 22:13 у м.Кременчук по вул.Великій Набережній водій ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-Benz 190, реєстраційний номер НОМЕР_1 з відсутніми передбаченими конструкцією бризковиками, чим порушив п.31.4.7 е) Правил дорожньогог руху України керування транспортним засобом, у якого відсутні передбачені конструкцією бампер або задній захисний пристрій.

З вказаною постановою позивач не згоден, посилається на те, що конструкцією автомобіля, яким він керував, не не передбачене встановлення бризковиків. На підтвердження вказаного твердження позивачем до позовної заяви додано висновок експерта.

Позивач прохає скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, стягнути з відповідача сплачений судовий збір, витрати на проведення експертизи та витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 5605,6 грн.

Ухвалою суду від 02.04.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача засобами системи «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, 09.04.2025 року надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позову. Наполягає на тому, що позивачем порушено вимоги щодо забезпечення належного технічного стану транспортного засобу, оскільки він керував автомобілем за відсутності бризковиків. При цьому, відповідач посилається на приписи Правил Європейської економічної комісії ООН, вимоги п.6.8.13 ДСТУ 3649:2010.

В судовому засіданні представник відповідач за довіреністю Коломієць О.Ю. проти задоволення позову заперечила з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. При цьому, поставила під сумнів допустимість наданого позивачем доказу висновку експерта, посилаючись на те, що експерт вказаної кваліфікації має право визначати вартість колісних транспортних засобів та розмір збитків, а не встановлювати належність комплектації. Також зазначила, що у висновку експерта зазначені не всі складові автомобіля, що входять до комплектації, що ставить під сумнів повноту висновку. На запитання суду представник відповідача відповіла, що працівники поліції не мали змоги перевірити комплектацію автомобіля позивача, оскільки така інформація міститься на російських сайтах, які заблоковані, а тому керувалися нормами законодавства, які встановлюють загальні вимоги щодо комплектації.

Третя особа інспектор 1 взводу 2 роти батальйону патрульної поліції м.Кременчук в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Супряга Надія Володимирівна, в судове засідання не з`явилася, пояснення щодо позову не надала.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, відзив на позовну заяву, заслухавши представника відповідача, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

У відповідності до ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що 26.03.2025 року інспектором 1 взводу 2 роти батальйону патрульної поліції м.Кременчук УПП в Полтавській області Супрягою Надією Володимирівною винесено постанову серії ЕНА №4361914 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Згідно постанови ОСОБА_1 26.03.2025 о 22:13:23 у м.Кременчук по вул.Великій Набережній керував автомобілем MERCEDES-Benz 190, реєстраційний номер НОМЕР_1 з відсутніми передбаченими конструкцією бризковиками, чим порушив п.31.4.7 е) Правил дорожнього руху України керування транспортним засобом, у якого відсутні передбачені конструкцією бампер або задній захисний пристрій.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП відбулося через порушення, на думку відповідача, позивачем п.31.4.7 (е) ПДР України, оскільки позивач керував транспортним засобом, у якого були відсутні задні бризковики.

Приписами п.п.31.4 п.31 ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті Правил дорожнього руху викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється експлуатація таких транспортних засобів, до яких, зокрема, п.п.31.4.7 (е) ПДР України віднесено відсутність передбачених конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.

Отже, відсутність бризковиків віднесено до технічних несправностей транспортного засобу, за наявності яких експлуатація його забороняється, а у разі такої експлуатації настає відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Настання відповідальності за порушення наведеного пп. «е» п. 31.4.7. Правил дорожнього руху можливе за наявності двох обставин: по-перше, конструкцією транспортного засобу має бути передбачений бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики; по-друге, зазначений елемент конструкції транспортного засобу має бути відсутній.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже обов`язок доказування у цьому випадку про те, що конструкція транспортного засобу (автомобіль MERCEDES-Benz 190) передбачає наявність задніх бризковиків покладено на відповідача.

Проте, з оскарженої постанови не встановлено, чим передбачено наявність цих бризковиків і як саме інспектор встановив, що конструкція цього транспортного засобу передбачає наявність бризковиків.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.02.2019 р. у справі № 524/9843/16-а.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що в підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення до відзиву на позовну заяву додано відеозапис з нагрудних камер та відеореєстратора, на яких зафіксовано зупинку транспортного засобу позивача, процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та відсутність бризковиків на автомобілі позивача.

Водночас представник відповідача вказала, що немає необхідності досліджувати в судовому засіданні вказаного відеозапису.

Враховуючи, що відеозапис наданий з метою підтвердження факту відсутності бризковиків на автомобілі позивача, а останній у позовній заяві не заперечує вказану обставину, суд погоджується з твердженням представника відповідача про відсутність необхідності досліджувати наданий відеозапис.

При цьому, вказаний відеозапис сам по собі не свідчить про порушення позивачем п. 31.4.7 (е) ПДР України та не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Натомість, позивачем надано висновок експерта від 31.03.2025 року №39 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження, згідно якого заводом-виробником для автомобіля Mercedes-Benz 190, № НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 встановлення брудозахисних бризковиків, як передніх, так і задніх коліс, не передбачено, в тому числі і як додаткове обладнання.

Суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що експерт з огляду на його спеціальності може визначати лише вартість транспортних засобів та розмір збитків.

Так, серед переліку питань, віднесених до вирішення транспортно-товарознавчої експертизи є наступні: Чи укомплектовано КТЗ відповідно до нормативно-технічної документації підприємства-виробника? Якщо ні, то в чому саме полягає неукомплектованість? (Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5)

Отже, експерт уповноважений надати відповідь щодо повноти комплектації транспортного засобу.

При цьому, представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що інформація щодо комплектації транспортного засобу позивача не перевірялася.

Отже, відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, зокрема, об`єктивної сторони - що конструкція транспортного засобу позивача передбачає наявність бризковиків.

Стаття 284 КУпАП встановлює, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За умов, коли позивач ОСОБА_1 категорично заперечує вчинення адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, надав докази на спростування наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, а відповідач не довів правомірності винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення, трактуючи всі сумніви на користь особи, яка була притягнута до адміністративної відповідальності, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, провадження в справі закрити.

Щодо витрат на правничу допомогу та сплату судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Ст. 134 КАС України та ст. ст.19, 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначають наступні види судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації:

-гонорар адвоката за представництво в суді;

-послуги надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

-складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

-витрати на збір доказів;

-вартість послуг помічника адвоката;

-витрати на прибуття до суду та очікування судового засідання;

-інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС).

Заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу становить 4000 грн.

На підтвердження надання правничої допомоги та в обґрунтування її розміру позивач надав договір про надання правничої допомоги №2725 від 29.03.2025, платіжну інструкцію від 29.03.2025 на оплату правничої допомоги в сумі 4000 грн., опис наданих послуг.

Відповідачем у справі подано клопотання, у якому він просить суд відмовити у задоволенні вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу. У клопотанні відповідач наводить численні цитати з КАС України щодо розподілу судових витрат, а також правові позиції Верховного Суду про співмірність наданих послуг категоріям складності справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторін, документальне підтвердження витрат на правову допомогу.

При цьому, відповідач зазначає, що справи з приводу оскарження рішень суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не є складними. Також, посилається на те, що усні консультації не мають стосунку до розгляду справи по суті, а тому не мають значення при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу.

Ознайомившись з наданими документами на підтвердження наданої правничої допомоги, а також із запереченнями щодо її розміру, наведеними у клопотанні відповідача, суд виходить з на ступного.

Щодо детального опису наданих послуг та витраченого на це часу, суд враховує висновки Великої Палати ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, яка виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата ВС дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Щодо документального підтвердження витрат на правничу допомогу, то, як вже зазначалося, позивачем надано договір про надання правничої допомоги, опис наданих послуг та платіжну інструкцію на підтвердження їх оплати. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено належними доказами надання йому правничої допомоги та понесені у зв`язку з цим витрати.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на те, що усні консультації не мають стосунку до розгляду справи по суті.

Послуги надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань пов`язані з підготовкою до розгляду справи і у відповідності до ст.132 КАС України, ст. ст.19, 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за своєю суттю відносяться до судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації.

З урахуванням наданих послуг та складності справи, суд вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу 4000 грн. є обґрунтованим та співмірним.

Судовий збір підлягає стягненню у повному обсязі на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Крім того, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають стягненню витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 1000 грн., які відповідно до п.3 ч.3 ст.132 КАС України належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст.ст.257-262, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа інспектор 1 взводу 2 роти батальйону патрульної поліції м.Кременчук в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Супряга Надія Володимирівна, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1 взводу 2 роти батальйону патрульної поліції м.Кременчук УПП в Полтавській області Супряги Надії Володимирівни серії ЕНА №4361914 від 26.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн., витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 1000 грн. та судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

-Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , місцезнаходження: м.Київ, вул.Ф.Ернста, 3.

Суддя Алексашина Н.С.