Справа № 340/3634/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 340/3634/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АВАСТА КОМПАНІ»

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.11.2024, (суддя суду першої інстанції Хилько Л.І.), прийняте за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження м. Кропивницькому, в адміністративній справі №340/3634/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВАСТА КОМПАНІ» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

31.05.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «АВАСТА КОМПАНІ» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.02.2024 № 1526/0406 на суму 598625,10 грн та від 19.02.2024 № 1527/0406 на суму 402056,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Товариство не мало можливості своєчасно сплатити ПДВ за період з грудня 2023 по січень 2024 через форс-мажорні обставини, що виключає можливість застосування до Товариства штрафних санкцій, передбачених п. 124.1 ст. 124 ПКУ.

Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 12.11.2024 відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ «АВАСТА КОМПАНІ».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «АВАСТА КОМПАНІ» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість доводів скарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при винесенні рішення від 12.11.2024 року у справі № 340/3634/24 судом залишено поза увагою той факт, що розмір штрафних санкцій у загальній сумі 1 000 681,10 грн. є непомірно великим в порівнянні з допущеним Товариством порушенням, особливо враховуючи відсутність вини Товариства у такому порушенні та те, що ТОВ «АВАСТА КОМПАНІ» не мало можливості своєчасно сплати ПДВ за період з грудня 2023 року через форс-мажорні обставини, що виключає можливість застосування до Товариства штрафних санкцій передбачених п. 124.1 ст. 124 ПКУ. Також при винесенні Рішення від 12.11.2024 року у справі № 340/3634/24 Кіровоградським окружним адміністративним судом безпідставно відхилено доводи позивача щодо наявності форс-мажорних обставини, посилаючись лише на те, що Товариством не надано до суду сертифікату (висновку) ТПП України, який засвідчує обставини непереборної сили (форс-мажор) саме у позивача та не надано до суду доказів звернення до ТПП України з метою отримання відповідного сертифікату, залишаючи поза увагою той факт, що вказані обставини є загальновідомими та не потребують доказуванню.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ТОВ "АВАСТА КОМПАНІ" щодо питання дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов`язання, за результатами якої складено акт № 562/11-28-04-06/1/44807654 від 22.01.2024.

Згідно з висновками акту, перевіркою встановлено, що Товариством проведена несвоєчасна сплата податку на додану вартість за період з грудня 2023 по січень 2024, чим порушено вимоги п. 203.2 ст. 203 ПК України (а.с.54-55).

На підставі зазначеного акту перевірки та з огляду на наведене порушення контролюючим органом 19.02.2024 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № 1526/0406, яким до позивача на підставі п.124.1 ст.124 ПК України було застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 5% на суму 598625,10 грн (а.с.53, 59);

- № 1527/0406, яким до позивача на підставі п.124.1 ст.124 ПК України було застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 10% на суму 402056,00 грн (а.с.52, 60).

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення рішення є обґрунтованими та підстави для їх скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно пп.14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України).

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).

Пунктом 31.1 ст. 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 ПКУ).

Пунктом 203.1 ст. 203 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Отже, факт узгодження грошового зобов`язання покладає на платника податку обов`язок сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання цього обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття ним статусу податкового боргу і процедура стягнення якого визначається законом.

Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Камеральною перевіркою встановлено, що Товариством проведена несвоєчасна сплата податку на додану вартість за період з грудня 2023 по січень 2024, чим порушено вимоги п. 203.2 ст. 203 ПК України (а.с.54-55).

Так, дослідивши розрахунки штрафних (фінансових) санкцій за порушення сплати (перерахування) грошового зобов`язання до ст. 124 ПК України судом встановлено наступне.

За податковим повідомленням-рішенням № 1526/0406 від 19.02.2024 за затримку на 11, 7, 27, 5, 14, 14 календарних днів сплати 11972502,00 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 5 % - 598625,10 грн (а.с.59).

За податковим повідомленням-рішенням № 1527/0406 від 19.02.2024 за затримку на 39, 47, 43, 42, 41 календарних днів сплати 4020560,00 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10 % - 402056,00 грн (а.с.60).

Отже, судовим розглядом встановлено, що позивач не сплатив вчасно узгоджену суму грошового зобов`язання, що є підставою для застосування п. 124.1 ст. 124 ПК України та тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 % погашеної суми податкового боргу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, та у розмірі 10 % погашеної суми податкового боргу при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

В ході розгляду справи позивач не оспорював вчинення ним діяння, за яке його було притягнуто до відповідальності; не стверджував, що податкове зобов`язання було виконано ним своєчасно; не оспорював розрахунок штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач посилається на те, що він не мав можливості своєчасно сплати ПДВ за період з грудня 2023 по січень 2024, оскільки всі наявні кошти на його рахунках були спрямовані на закупівлю нафтопродуктів, в т.ч. й імпорт, для забезпечення безперебійного їх постачання споживачам та уникнення дефіциту пального в країні чи зростання їх вартості внаслідок дефіциту чи значного перевищення попиту над пропозицією.

Тимчасова фінансова неплатоспроможність Товариства викликана невиконанням контрагентами перед ТОВ "АВАСТА КОМПАНІ" грошових зобов`язань, тобто з причин, які об`єктивно не залежать від ТОВ "АВАСТА КОМПАНІ".

Як тільки у ТОВ "АВАСТА КОМПАНІ" з`явилась можливість сплатити ПДВ, товариством негайно було виконано таке податкове зобов`язання.

Суд першої інстанції надаючи оцінку спірним правовідносинам правильно вказав, що згідно з підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України розроблено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення Податкового кодексу України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2022 року за № 967/38303 (далі - Порядок № 225) з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо.

Згідно з пп. 7 п. 1 розділу ІІ Порядку № 225 підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є, окрім іншого, інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації (п. 3 розділу ІІ Порядку № 225).

Зокрема, згідно з Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, таким документом можуть бути документ, що підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках платника податків (виписка з рахунків клієнта банку на дату подання до банку розрахункового документа на сплату податків).

Порядок розгляду документів платників податків щодо можливості чи неможливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок встановлений розділом ІІІ Порядку № 225.

Обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено відповідно до Кодексу в адміністративному чи судовому порядку.

У разі прийняття контролюючим органом рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного цим Порядком, до такого платника податків не застосовується відповідальність, передбачена Кодексом або іншим законодавством, контроль за яким покладено на контролюючі органи, за його невиконання/несвоєчасне виконання.

Тобто , позивач був наділений правом подання заяви та відповідних документів (копії документів), інформації одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.

Суд першої інстанції також правильно вказав, що чинним ПК не передбачена можливість звільнення особи від відповідальності на підставі висновку ТПП.

Верховний Суд у постанові від 19.04.2024 у справі № 580/5283/23 вказав, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами Торгово-промислової палати України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

Однак, сертифікату (висновку) ТПП України, який засвідчує обставини непереборної сили (форс-мажор) саме у позивача до суду не надано, як і не надано доказів звернення до ТПП України з метою отримання відповідного сертифікату.

При цьому, лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, на який посилається позивач, не є сертифікатом, який засвідчує форс-мажорні обставини.

Таким чином, суд правильно вказав на помилковість доводів позивача про те, що факт настання форс-мажору підтверджений листом ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1.

Щодо відсутність в діях Товариства умислу, який в силу п.109.1 ст. 109 ПК України є обов`язковою ознакою податкового правопорушення як протиправного винного (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), відсутність обставини та фактів, які свідчили б саме про умисне порушення платником податків строків сплати грошового зобов`язання в акті перевірки, то суд зазначає наступне.

Як зазначалось, матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем наявність факту порушення строків сплати узгодженої суми податкових зобов`язань, у зв`язку з чим на підставі п. 124.1 ст. 124 ПК України застосовано штрафні санкції в розмірі 5% та 10% на загальну суму 1000681,10 грн.

Так, у постановах від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а, від 03.08.2023 у справі № 520/22505/21 та від 22.08.2023 у справі № 520/18519/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пп.124.1, 124.2 або 124.3 ст.124 ПК України.

Верховний Суд зазначив, що відповідальність, передбачена п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Водночас обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за п. 124.2 і п. 124.3 ст. 124 Податкового кодексу України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм Податкового кодексу України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Відтак, суд першої інстанції правильно вказав, що для умов застосування штрафних санкцій за порушення термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, не є обов`язковим встановлення умислу платника податку на проведення таких плат, достатнім є висновок про те, що платник не здійснив оплату в строк.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «АВАСТА КОМПАНІ» відсутні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, відтак підстави для зміни чи скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АВАСТА КОМПАНІ» - залишити без задоволення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 в адміністративній справі № 340/3634/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник

суддя А.В. Шлай