Справа № 240/7305/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/7305/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. від 10 березня 2025 року ВП № 76594445 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 240/5188/24 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2023 року без обмеження максимальним розміром та встановлено її розмір 27324,50 грн. При цьому пенсійним органом нараховано доплату за період з 01 квітня 2023 року по 31 липня 2024 року в розмірі 88912,00 грн, яка буде виплачена по надходженню відповідного бюджетного фінансування, а з 01 серпня 2024 року виплата пенсії здійснюється з урахуванням судового рішення у справі № 240/5188/24. Зазначає, що інформацію про виконання рішення у справі № 240/5188/24 та про суму нарахованих, але невиплачених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ). Посилаючись на висновки Верховного Суду у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 580/234/19 позивач вважає, що обмеження необхідно застосовувати, зокрема, і щодо тих осіб, яким пенсія призначена/перерахована згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Щодо пенсійної виплати з 2025 року, покликаючись на статтю 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та постанову Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 зазначає про виплату пенсії стягувача відповідно до таких нововведень.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти доводів та вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заперечує. Зазначає, що при перевірці виконання рішення суду у справі № 240/5188/24 на підставі заяви стягувача від 21 лютого 2025 року встановлено, що загальний підсумок пенсійної виплати (з надбавками) становить 27324,50 грн, а з урахуванням максимального розміру 25331,90 грн, тобто стягувачу не доплачують пенсію у розмірі 1992,60 грн. Відповідно до звернення стягувача та доданих перерахунків державному виконавцеві стало відомо, що рішення суду не виконується у повному обсязі, оскільки до пенсійної виплати стягувача застосовуються обмеження, що обґрунтовано зумовило винесення спірної постанови про накладення штрафу на боржника. З таких підстав просить суд відмовити у позові.

Розглянувши доводи у позовній заяві та відзиві на позов, з`ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх дослідженими доказами, вирішуючи спір у цій справі суд виходить з такого.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 240/5188/24 позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум з 01 квітня 2023 року.

Вказане рішення набрало законної сили 15 липня 2024 року, у зв`язку із чим Житомирським окружним адміністративним судом 01 листопада 2024 року було видано ОСОБА_1 виконавчий лист.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. винесено постанову від 20 листопада 2024 року ВП № 76594445 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 240/5188/24, виданого 01 листопада 2024 року Житомирським окружним адміністративним судом, та вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

21 лютого 2025 року до відповідача звернувся стягувач ( ОСОБА_1 ) із заявою, у якій зазначив про невиконання судового рішення у справі № 240/5188/24, оскільки продовжується обмеження пенсійних виплат (підсумок пенсії: 29574,70 грн; до виплати 25331,90 грн), що підтверджується доданим розрахунком.

10 березня 2025 року відповідач виніс спірну постанову про накладення на боржника штрафу керуючись статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" в сумі 5100,00 грн з підстав невиконання судового рішення станом на 10 березня 2025 року без поважних причин у зв`язку з обмеженням пенсійної виплати максимальним розміром.

Суд з`ясував, що згідно з розрахунком суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі № , ОСОБА_1 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 240/5188/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області нараховано 88912 грн за період з квітня 2023 року по липень 2024 року. Інформацію про виконання судового рішення у справі № 240/5188/24 та про суми нарахованих, але не виплачених коштів доведено до Пенсійного фонду України шляхом внесення інформації про рішення суду до "Реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України" підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною четвертою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною третьою цієї ж статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а за частиною четвертою вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

За змістом спірних обставин у цій справі підставою для винесення оскаржуваної постанови державного виконавця слугувало те, що станом на час її винесення Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не виконано рішення суду від 25 квітня 2024 року у справі № 240/5188/24.

Суд вважає спірну постанову обґрунтованою з огляду на таке.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року суд витребував у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розрахунки пенсійної виплати ОСОБА_1 до та після проведення перерахунку пенсії на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 240/5188/24, а також розрахунки пенсійної виплати ОСОБА_1 на грудень 2024 року та з 01 січня 2025 року.

Як встановлено судом та підтверджується наданим позивачем протоколом перерахунку пенсії ОСОБА_1 по пенсійній справі № , на виконання рішення суду у справі № 240/5188/24 пенсійним органом у серпні 2024 року проведено перерахунок пенсії стягувача, в результаті якого загальний розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2024 року склав 29574,70 грн, тобто пенсія до виплати розрахована без обмеження максимальним розміром, як вказано у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року.

Проте, згідно з цим же розрахунком розмір пенсії до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії - 27324,50 грн.

Щодо витребуваного судом розрахунку пенсійної виплати на грудень 2024 року, у клопотанні про долучення доказів позивачем зазначено, що після 01 серпня 2024 року та до 01 січня 2025 року розмір пенсії стягувача не змінювався.

З викладеного слідує, що виплата пенсії ОСОБА_1 всупереч судовому рішенню у справі № 240/5188/24, яким було зобов`язано пенсійний орган здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум з 01 квітня 2023 року, проводиться з обмеженням максимальним розміром з 01 серпня 2024 року, тобто застосованим повторно на підставі Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи". При цьому позивач наполягає на тому, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи", та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку, тобто відповідні обмеження необхідно застосовувати, зокрема, і щодо тих осіб, яким пенсія призначена/перерахована за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Надаючи оцінку доводам позивача суд звертає увагу, що у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 240/5188/24, яке набрало законної сили 15 липня 2024 року, вирішено питання застосування норм Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" при перерахунку пенсії стягувача. Під час проведення цього перерахунку на виконання рішення суду пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішенні, що набрало законної сили.

Незважаючи на те, що судом вирішено спірні правовідносини між сторонами та вказано на непоширення на такі правовідносини положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи", Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області невраховуючи висновки, викладені у судовому рішенні у справі № 240/5188/24, при здійсненні перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 продовжило застосовувати до пенсійної виплати положення статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Визначаючись у цьому спорі суд виходить з того, що в основу спірної постанови про накладення штрафу покладено висновки державного виконавця про невиконання рішення суду, яке набрало законної сили 15 липня 2024 року, у справі № 240/5188/24 при здійсненні перерахунку пенсії в частині здійснення пенсійної виплати без обмеження максимальним розміром.

У постанові державного виконавця від 10 березня 2025 року ВП № 76594445 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн зазначено, що згідно з наданим стягувачем розрахунком пенсійної виплати, проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, розмір пенсії становить 29547,70 грн, а виплачується 27324,50 грн.

Такий розмір фактичної пенсійної виплати підтверджується розрахунком по пенсійній справі № , згідно з яким за результатом проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду розмір пенсійної виплати з 01 серпня 2024 року складає з урахуванням максимального розміру 27324,50 грн, натомість сума нарахованої пенсії (без обмежень) - 29547,70 грн.

При цьому слід враховувати й те, що суму нарахованої доплати у розмірі 88912 грн за період з квітня 2023 року по липень 2024 року пенсійним органом також нараховано виходячи із вказаного обмеженого розміру пенсійної виплати (27324,50 грн).

Суд зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

В контексті предмета спору у цій справі суд зазначає, що предметом оскарження у цій справі є постанова державного виконавця про накладення штрафу на пенсійний орган (боржника) за невиконання рішення суду щодо необмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2023 року, й вирішуючи спір у цій справі суд надає оцінку обставинам, покладеним в основу оскаржуваної постанови, а саме тому, що за поданими розрахунками по пенсійній справі № розмір пенсії стягувача на виконання рішення суду у справі № 240/5188/24 з 01 серпня 2024 року склав 27324,50 грн з обмеженням максимального розміру, у той час як без такого обмеження пенсійна виплата стягувача становить 29547,70 грн.

Що ж до відповідного обмеження пенсії стягувача з 01 січня 2025 року, суд погоджується у тому, що зміна правового регулювання щодо порядку нарахування та виплати пенсії, запроваджених Законом України "Про Державний бюджет на 2025 рік" та постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" є обставинами, які можуть впливати на виконання рішення суду суб`єктом владних повноважень після таких нововведень та законодавчих змін правового регулювання. Разом з тим, відповідні обставини, за змістом спірної постанови державного виконавця, не слугували підставою для накладення штрафу, тому не впливають на вирішення цього спору.

За встановлених обставин цієї справи суд доходить висновку, що позивачем не виконано належним чином рішення суду у справі № 240/5188/24, оскільки пенсія ОСОБА_1 після проведеного перерахунку на виконання судового рішення з 01 серпня 2024 року виплачується з обмеженням максимальним розміром.

Відтак, постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. від 10 березня 2025 року ВП № 76594445 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн є правомірною, а тому у позові слід відмовити.

За правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у суді відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат у цій справі.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У позові Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (майдан Соборний, 1, м. Житомир, 10014, ) про визнання протиправною та скасування постанови від 10 березня 2025 року ВП № 76594445 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складено: 15 квітня 2025 року.

Суддя О.Г. Приходько

15.04.25