Справа № 638/15088/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 квітня 2025 р. Справа № 638/15088/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Трускавецької міської ради в особі Сектору паркування відділу контролю за станом благоустрою Трускавецької міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2024 року по справі № 638/15088/24

за позовом ОСОБА_1

до Сектору паркування відділу контролю за станом благоустрою Трускавецької міської ради

про скасування постанови серії РАП № від 01 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2024 року задоволено позов.

На зазначене рішення суду Трускавецька міська рада в особі Сектору паркування відділу контролю за станом благоустрою Трускавецької міської ради подала апеляційну скаргу, в якій заявник також просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025 р. в задоволенні клопотання Трускавецької міської ради в особі Сектору паркування відділу контролю за станом благоустрою Трускавецької міської ради про поновлення строку апеляційного оскарження відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025 р. зазначена апеляційна скарга була залишена без руху. Надано Трускавецькій міській раді в особі Сектору паркування відділу контролю за станом благоустрою Трускавецької міської ради строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху. Роз`яснено Трускавецькій міській раді в особі Сектору паркування відділу контролю за станом благоустрою Трускавецької міської ради що відповідно до ч. 5 статті 298, статті 299 КАС України, у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, питання про повернення апеляційної скарги або відмови у відкритті апеляційного провадження буде вирішено протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Копії зазначених вище ухвал отримано апелянтом 02.04.2025 р. (з урахуванням приписів абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в підсистемі "Електронний суд".

11.04.2025 р. на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від скаржника надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження в якій посилається, що 23.12.2024 на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень було опубліковано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова. Однак повний примірник цього рішення було направлено лише 18.02.2025, а отримано 24.02.2025. Також посилається на висновки Верховного Суду у справі № 200/3692/21 від 24.07.2023, стосовно того, що процесуальний строк може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов: доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка їх оскаржує і обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду; наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами. Тому вважає, що наявні підстави для поновлення строків на апеляційне оскарження.

Надаючи оцінку доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 11.12.2024 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Водночас, апеляційну скаргу відповідач надіслав 27.02.2024, засобами поштового зв`язку, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

11.02.2025 відповідач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про вручення судового рішення. /а.с. 52/

В заяві від 11.02.2025 відповідач повідомив суд про те, що 30.01.2025 з відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень він дізнався що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 01.07.2024.

З інформації, що міститься на офіційному сайті Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що повний текст рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2024 у справі № 638/15088/24 надіслано для оприлюднення 20.12.2024, забезпечено надання загального доступу 23.12.2024.

Отже, доводи клопотання про поновлення строку містять докази, що підтверджують факт обізнаності апелянта про зміст рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2024 у справі № 638/15088/24, ще 27.12.2024.

Стосовно, посилання відповідача на те, що через об`єктивні та непереборні обставини, пов`язані з військовим станом, безпекою та мобілізаційними заходами, що запроваджені на час воєнного стану відповідач не мав можливості організувати відрядження представника Трускавецької міської ради до міста Харкова, колегія суддів зазначає таке.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальності за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Апелянт, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене вище узгоджується із правовими висновками, викладеними, зокрема, Верховним Судом у постановах від 02.11.2018 року по справі № 810/3539/17, та від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17 та від 19.02.2019 року по справі № 820/2921/17.

Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо наявності короткої інформації про рішення на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень, з огляду на те, що на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень міститься інформація про повний текст рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від прийнято 11.12.2024, повний текст якого складено цього ж дня.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 271 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280- 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Єдиною підставою на яку посилається відповідач, як на поважність пропуску звернення до суду з апеляційною скаргою є вручення тексту рішення лише 18.02.2025.

Водночас, як було встановлено, з текстом оскаржуваного рішення відповідач ознайомився ще 23.12.2024, а заяву на видачу рішення суду направив засобами поштового зв`язку лише 03.02.2025.

Причин неможливості подання апеляційної скарги з моменту ознайомлення з оскаржуваним рішенням (23.12.2024) та до моменту подання апеляційної скарги (24.02.2025) відповідач не вказує.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає що доводи апелянта викладені в заяві від 11.04.2025 року є аналогічними з тими, що викладені в заяві про поновлення строку, що була подана разом з апеляційною скаргою.

Таким чином, оцінивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження, оскільки зазначені апелянтом обставини не є об`єктивними, не пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі.

Стосовно посилання відповідача на висновки Верховного Суду у справі № 200/3692/21 від 24.07.2023, колегія суддів зазначає, що висновки у даній справі не є релевантними до обставин даної справи.

Згідно з ч. 3 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 299, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Трускавецької міської ради в особі Сектору паркування відділу контролю за станом благоустрою Трускавецької міської ради про поновлення строку апеляційного оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Трускавецької міської ради в особі Сектору паркування відділу контролю за станом благоустрою Трускавецької міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2024 року по справі № 638/15088/24 за позовом ОСОБА_1 до Сектору паркування відділу контролю за станом благоустрою Трускавецької міської ради про скасування постанови серії РАП № від 01 липня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов