Справа № 744/1310/24
Суддя: Смага С. В.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 744/1310/24
Провадження № 2-а/744/1/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Смаги С. В.,

при секретарі судового засідання Бородіній В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом представника позивача адвоката Голика Євгена Валерійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Голик Євген Валерійович в інтересах позивача, ОСОБА_1 , пред`явив адміністративний позов, який відповідає формі позовної заяви, до відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому представник позивача просив: визнати протиправною та скасувати постанову № 425 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 10 грудня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , якою на позивача накладено штраф в розмірі 17000 гривень, а справу про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити; справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження; стягнути на користь позивача судові витрати.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги представник позивача посилається на те, що 11 грудня 2024 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу була вручена постанова № 425 від 10 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , згідно якої на позивача накладено штраф у розмірі 17000 гривень. Позивача визнано винним у тому, що він порушив абз. 1 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме позивач особисто отримав повістку № 2537 на 12 листопада 2024 року, але не прибув на встановлену дату до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії воєнного стану.

Представник позивача вважає, що постанова про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2024 року є протиправною та підлягає скасуванню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі ст. 279 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) роз`яснює особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її права і обов`язки, заслуховує її пояснення, за її участю досліджує докази та вирішує клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всіх вищеперелічених норм КУпАП відповідачем дотримано не було. Позивача не було сповіщено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не прийняв участь у розгляді справи. Таким чином під час розгляду справи були порушені право позивача на захист, зокрема, право надати пояснення, подати на свій захист докази, заявити клопотання, зокрема, про долучення можливих доказів, не були роз`яснені права та обов`язки.

Окрім того слід зазначити, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що полягає в наступному.

Згідно приписів абз. 1 ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема, військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час та або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Відповідно до абз. 11 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича.

11 листопада 2024 близько 20 години 00 хвилин позивач з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 був доставлений каретою екстреної медичної допомоги до КНП «Корюківська ЦРЛ», де був госпіталізований цього ж дня до відділення неврології та реабілітації. Позивачу було встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба II стадія, ст.2, ризик 2. Гіпертонічний криз (11.11.2024). Поширений остеохондроз хребта з переважним ураженням міжхребцевих дисків грудного та попереково-крижового відділів хребта, ускладнений протрузіями міжхребцевих дисків, стадія загострення. Виражена люмбоішалгія, тораколгія, виражені м`язево-тонічні розлади. ПФХ 2 ступеня». Позивач був виписаний 18 листопада 2024 року з незначним покращенням, з призначенням подальшого лікування, дано направлення на МРТ грудного та поперекового відділів хребта, направлення на консультацію нейрохірурга.

18 листопада 2024 року позивач записався в електронну чергу до нейрохірурга та 22 листопада 2024 року потрапив на прийом на нейрохірурга. Нейрохірургом позивачу було призначено лікування під наглядом невролога стаціонарно. Тому 22 листопада 2024 року позивача знов було госпіталізовано до відділення неврології та реабілітації КНП «Корюківська ЦРЛ», звідки його було виписано 05 грудня 2024 року. Стан при виписці: «виписаний з незначним поліпшенням для продовження лікування амбулаторно. Утримується помірна торакологія, обмеження рухів в хребті».

Таким чином станом на 12 листопада 2024 року, коли позивач мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , він перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Корюківська ЦРЛ», що підтверджується відповідним виписним епікризом № 6327. Окрім того, посадові особи відповідача мали про це знати, адже позивач був забраний каретою швидкої допомоги 11 листопада 2024 року ввечері саме з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 і тому 12 листопада 2024 вони могли з`ясувати чи не госпіталізований позивач до медичного закладу. Дана обставина згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є поважною причиною неприбуття за повісткою, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, посадова особа якого виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Виходячи з вищевикладеного, постанова в справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Ухвалою судді від 27 січня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, доручив представляти свої інтереси в суді адвокату Голику Євгену Валерійовичу.

У судове засідання представник позивача - адвокат Голик Євген Валерійович не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду подав письмову заяву, згідно даних якої просив розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити повністю.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила справу розглянути без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_3 та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, постанови про адміністративне правопорушення від 10.12.2025 р. № 425 та постанову від 08.12.2024 № 426 - залишити без змін.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У справі встановлено, що 10 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 425 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статі 210-1 Кодексу України по адміністративні правопорушення щодо позивача ОСОБА_1 .

Вказаною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

ОСОБА_1 було поставлено до вини те, що «гр. ОСОБА_1 , 1984 року народження, винний у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій ч. 3 ст. 210-1, а саме: порушення військовозобов`язаним абз. 1 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися до ТЦК у строки зазначені в отриманій ними повістці керівника ТЦК) в особливий період (воєнний стан, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 (зі змінами), затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IХ та абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), а саме: військовозобов`язаний ОСОБА_1 , особисто отримав повістку № 2537 на 12.11.2024 року, але не прибув на встановлену дату до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, чим порушив вимоги абз. 1 част. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії воєнного стану. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не виявлено. Майнової шкоди не заподіяно».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вдповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

11 листопада 2024 близько 20 години 00 хвилин позивач з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 був доставлений каретою екстреної медичної допомоги до КНП «Корюківська ЦРЛ», де був госпіталізований цього ж дня до відділення неврології та реабілітації. Позивачу було встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба II стадія, ст.2, ризик 2. Гіпертонічний криз (11.11.2024). Поширений остеохондроз хребта з переважним ураженням міжхребцевих дисків грудного та попереково-крижового відділів хребта, ускладнений протрузіями міжхребцевих дисків, стадія загострення. Виражена люмбоішалгія, тораколгія, виражені м`язево-тонічні розлади. ПФХ 2 ступеня». Позивач був виписаний 18 листопада 2024 року з незначним покращенням, з призначенням подальшого лікування, дано направлення на МРТ грудного та поперекового відділів хребта, направлення на консультацію нейрохірурга.

Таким чином станом на 12 листопада 2024 року, коли позивач мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , він перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Корюківська ЦРЛ», що підтверджується копією виписного епікриза № НОМЕР_1 . Дана обставина згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є поважною причиною неприбуття за повісткою, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов представника позивача адвоката Голика Євгена Валерійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 постанову по справі про адміністративне правопорушення № 425 від 10 грудня 2024 року, якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Голик Євген Валерійович, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ).

Суддя: С. В. Смага