Справа № 461/386/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №461/386/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-1, в/ч НОМЕР_1 ), Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (далі відповідач-2), в якому просить:

- скасувати рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 в частині постановки ОСОБА_1 в чергу на отримання жилого приміщення з 03.03.1995 і зняття з обліку 16.09.2011;

- зобов`язати житлову комісію в/ч НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік для отримання жилого приміщення з 11.08.1992 і зняти з квартирного обліку 02.10.2015;

- зобов`язати начальника КЕВ м. Львова видати Довідку про перебування на обліку (Додаток 22 до наказу Міністра оборони України від 31.07.2018 №380) у відповідності до рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 з 11.08.1992 по 02.10.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з серпня 1988 року по квітень 2020 року проходив військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується довідкою про проходження служби. У квітні 2020 року він був визнаний інвалідом війни та звільнений з лав ЗСУ за станом здоров`я, а в червні 2022 року призваний по мобілізації і звільнений в квітні 2024 року. За весь час проходження військової служби постійним житлом не забезпечувався, що підтверджується відповідними довідками з місць проходження служби, нерухомого майна на території України у власності немає. Вказує, що 11.08.1992 був зарахований на квартирний облік у в/ч НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 . В травні 2009 року був переведений до нового місця служби в АДРЕСА_2 , де проходив службу до травня 2015 року. На новому місці служби житла не мав, зареєстрований не був, на квартирному обліку для отримання житла в Рівненському гарнізоні не перебував, при цьому проживав в одному із приміщень на території військової частини. У травні 2015 року переведений для подальшого проходження служби в АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим 02.10.2015 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Після переміщення до нового місця служби в Черкаський гарнізон в травні 2015 року начальником КЕВ м. Львова і командиром в/ч НОМЕР_1 йому була видана довідка від 22.09.2015 № 68, згідно до якої він перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 з 03.03.1995 по 16.09.2011. Вважає прийняте житловою комісією в/ч НОМЕР_1 рішення в частині постановки його в чергу на отримання жилого приміщення з 03.03.1995 і зняття з обліку 16.09.2011 неправомірним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку з одночасним зарахуванням його на квартирний облік для отримання жилого приміщення з 11.08.1992 та зняття з квартирного обліку з 02.10.2015.

Відповідачем-1 позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Відповідно до ст. 39 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР), кожен громадянин України в разі визнання його потребуючим поліпшення житлових умов, має право бути взятим на облік громадян потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання та за місцем роботи. ОСОБА_1 перебував на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов за місцем роботи, тобто у в/ч НОМЕР_1 (далі - квартирний облік). Згідно до протоколу засідання житлової комісії № 3 від 18.01.2005 прийнято рішення зарахувати ОСОБА_1 на загальну чергу для отримання житла з урахуванням терміну перебування на квартирному обліку по попередньому місці служби з 03.03.1995. Дане рішення приймалось відповідно до чинного законодавства, а саме наказу Міністерства оборони України від 03.02.1995 № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1995 за №43/579 (далі Наказ №20), яким скасовано наказ Міністра оборони України від 23.12.1992 №220 «Про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України» (далі Наказ №220). Наказом №220, який діяв до прийняття Наказу №20, передбачався тільки перелік документів, які повинні додаватись до заяви та знаходитися у обліковій справі, однак не було правової норми щодо збереження попереднього часу зарахування на квартирний облік при переміщенні військовослужбовців до іншого гарнізону (іншу місцевість), тому військовослужбовці зараховуються на квартирний облік без збереження попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби. Просить відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20.06.2023 у справі №461/386/23 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 рішення Галицького районного суду м. Львова від 20.06.2023 скасовано, провадження у справі закрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та роз`яснено позивачу його право протягом десяти днів з дня отримання постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 справу ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії передано до Львівського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.05.2024 справу №461/386/23 передано для розгляду судді Хомі О. П.

Ухвалою суду від 20.05.2024 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою від 05.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем-1 19.06.2024 (вх. №46841) подано відзив на позовну заяву.

Позивачем 25.06.2024 (вх. №48449) подано відповідь на відзив.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвалу від 05.06.2024 про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін було доставлено до електронного кабінету Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова 06.06.2024, тобто наступного дня.

Відповідач-2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

В матеріалах справи наявні пояснення КЕВ м. Львова від 28.03.2023 №575/1128, надані у цивільній справі, суть яких полягає у невизнанні позову і передчасності заявлених позовних вимог. Жодних обставин щодо суті позовних вимог такі пояснення не містять.

Ухвалою суду від 15.04.20215 провадження у справі в частині позовних вимог щодо оскарження житлової комісії в/ч НОМЕР_1 в частині постановки ОСОБА_1 в чергу на отримання жилого приміщення з 03.03.1995 закрито з підстав наявності судового рішення, яке набрало законної сили.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з серпня 1988 року по квітень 2020 року проходив військову службу в Збройних Силах України.

Згідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.06.2022 №127 полковника запасу ОСОБА_1 06.06.2022 призвано на військову службу під час мобілізації до в/ч НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 11.08.1992 зарахований на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_1 .

Згідно до протоколу засідання житлової комісії № 3 від 18.01.2005 ОСОБА_1 зараховано на загальну чергу для отримання житла з урахуванням терміну перебування на квартирному обліку по попередньому місці служби з 03.03.1995.

ОСОБА_1 у травні 2009 року переведений до нового місця служби в АДРЕСА_2 , де проходив службу до травня 2015 року.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16.10.2013 у справі №463/1112/13-ц позов ОСОБА_1 до Житлової комісії військової частини НОМЕР_4 про визнання незаконним рішення житлової комісії військової частини та зарахування на квартирний облік задоволено повністю.

Визнано незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2005 про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 03.03.1995.

Зобов`язано житлову комісію військової частини НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік з 27.07.1992.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16.10.2013 у справі №463/1112/13-ц в апеляційному порядку не оскаржувалося і набрало законної сили.

ОСОБА_1 у травні 2015 року переведений для подальшого проходження служби в АДРЕСА_3 та 02.10.2015 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , та зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки, виданої начальником КЕВ м. Львова та командиром в/ч НОМЕР_1 , №68 від 22.09.2015, ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 з 03.03.1995 по 16.09.2011.

Вважаючи протиправними дії і рішення відповідачів щодо постановки та зняття його з квартирного обліку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Однією із гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення їх та членів їхніх сімей жилими приміщеннями, закріплене частиною першою статті 31 Житлового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством ІНФОРМАЦІЯ_2 , цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Судом встановлено, що позивачем до звернення до суду з цим позовом вже оскаржувалося рішення житлової комісії НОМЕР_1 в частині постановки ОСОБА_1 в чергу на отримання жилого приміщення 03.03.1995.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16.10.2013 у справі №463/1112/13-ц позов ОСОБА_1 до Житлової комісії військової частини НОМЕР_4 про визнання незаконним рішення житлової комісії військової частини та зарахування на квартирний облік задоволено повністю.

Визнано незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2005 про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 03.03.1995.

Зобов`язано житлову комісію військової частини НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік з 27.07.1992.

Судове рішення у справі №463/1112/13-ц набрало законної сили, що зумовило закриття судом провадження у даній справі в частині оскарження такого рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо позовних вимог в частині зарахування на квартирний облік для отримання жилого приміщення з 11.08.1992 і зняття з квартирного обліку 02.10.2015.

Відповідно до статті 43 Житлового кодексу України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 (надалі Порядок №1081), визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей.

Пунктом 32 Порядку передбачено, що черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Відповідно до пункту 22 Порядку облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Згідно з пунктом 23 Порядку для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника). До рапорту додаються: довідка з місця проживання про реєстрацію і склад сім`ї; витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад); документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги. Інші документи житлова комісія запитує у разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.

Пункт 24 Порядку визначає, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Згідно з пунктом 25 Порядку на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа.

Облікова справа зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом - в квартирно-експлуатаційному органі. Після закінчення зазначеного строку справа знищується у встановленому порядку.

Міністерством оборони України 03.02.1995 прийнято наказ № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1995 року за № 43/579 (далі Наказ №20), який в свою чергу скасував наказ Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року №220 «Про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України».

В подальшому Наказ №20 був скасований та введена в дію Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затверджена наказом Міністра оборони України 06.10.2006 № 577, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2006 року за № 1171/13045 (далі - Інструкція №577), яка діяла до 30.11.2011.

Відповідно до вимог пункту 3.6 Інструкції № 577 облікова справа є документом суворої звітності і зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку в квартирно-експлуатаційному органі (копія - у військовій частині постійно), а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом, - в квартирно-експлуатаційному органі. Тобто оригінал облікової справи ОСОБА_1 зберігався в КЕВ м. Львова, а у військовій частині НОМЕР_1 - копія облікової справи.

Відповідно до пункту 3.12 Інструкції №577, військовослужбовці знімаються з обліку в цьому населеному пункті в разі: переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт, а зараховуються на квартирний облік у відповідності до пункту 3.4 Інструкції №577.

Згідно до пункту 3.4 Інструкції №577 для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника) про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на квартирний облік.

До рапорту додаються: довідка з місця проживання про реєстрацію і склад сім`ї (Ф-3); витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад); документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги. Інші документи житлова комісія запитує в разі потреби через командира (начальника) військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.

Військовослужбовці, які приймаються на квартирний облік на пільгових засадах або користуються правом першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, зазначають про це у рапорті з доданням до нього відповідних документів.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти до висновку, що задля зарахування особи на квартирний облік у випадку переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт останній повинен подати рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника) про прийняття на квартирний облік.

Натомість, в матеріалах справи немає жодних доказів, які б свідчили про подання ОСОБА_1 такого рапорту для взяття на квартирний облік.

Ба більше, позивач в позовній заяві вказує, що у зв`язку із переведенням його до нового місця служби в АДРЕСА_2 , де служив до травня2015 року, він на квартирному обліку для отримання житла в Рівненському гарнізоні не перебував.

Переведення ОСОБА_1 до нового місця служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 зумовило у відповідності до пункту 3.12 Інструкції №577 зняття з квартирного обліку у в/ч НОМЕР_1 за місцем роботи та передбачало взяття позивача на облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов на підставі його рапорту за новим місцем роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Неподання ОСОБА_1 рапорту про взяття на його на квартирний облік за новим місцем служби не є підставою залишення його на квартирному обліку на попередньому місці служби.

Даючи оцінку пасивній поведінці позивача через призму наведених правових норм, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог щодо зобов`язання в/ч НОМЕР_1 зарахувати позивача на квартирний облік для отримання жилого приміщення з 11.08.1992 і зняти з квартирного обліку 02.10.2015.

Третя позовна вимога є похідною від попередніх позовних вимог, тому, ураховуючи наведені вище висновки суду, також не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи позивача про протиправність поведінки відповідачів не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (вул. Батуринська, буд. 2, м. Львів, 79007, ) про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома