Справа № 420/15259/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні.

- зобов`язати Державну установу «Ізмаїльський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку за період з 06 липня 2020 року по 31 травня 2023 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України задоволено частково.

Вказаним рішенням визнано протиправною бездіяльність державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 .

Зобов`язано державну установу «Ізмаїльський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 07 липня 2020 року по 07 січня 2021 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 та з урахуванням висновків суду по даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 18.06.2024 року.

19.02.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі.

02.04.2025 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення судового рішення, в якій останній просив суд роз`яснити вказане рішення суду, а саме: роз`яснити судове рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/15259/23 від 02.02.2024 р. в частині визначення періоду, за який має бути стягнуто середній заробіток, а саме: чи йдеться про 6 календарних місяців, чи про 128 календарних днів.

Заява обґрунтована наступним.

У резолютивній частині рішення судом зазначено: «Зобов`язати державну установу «Ізмаїльський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 07 липня 2020 року по 07 січня 2021 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 та з урахуванням висновків суду по даній справі.».

Разом з тим, у мотивувальній частині судового рішення зазначено, що підлягає стягненню середній заробіток за 128 днів, що викликає суперечність між різними частинами судового рішення.

Згідно розрахунку, наданому ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» ОСОБА_1 нараховано середнє грошове забезпечення за 128 днів.

У зв`язку з цим незрозуміло, яку саме кількість днів (чи місяців) має бути враховано при виконанні рішення суду: 6 місяців (як зазначено в резолютивній частині), чи 128 днів (як вказано в мотивувальній частині).

Згідно ч.1 ст.254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ч.2 ст.254 КАС України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Згідно ч.3 ст.254 КАС України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця.

Розглянувши заяву представника позивача про роз`яснення судового рішення, суд зазначає таке.

Згідно статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27 лютого 2019 року у зразковій справі № 806/3265/17.

У резолютивній частині рішення суд зобов`язав державну установу «Ізмаїльський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 07 липня 2020 року по 07 січня 2021 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 та з урахуванням висновків суду по даній справі.

У мотивувальній частині рішення суд вказав, що з урахуванням дати проведення остаточного розрахунку з позивачем (31.05.2023), суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 117 КЗпП України в редакції Закону № 2352-IX. А відтак, позивач має право на отримання середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні починаючи з 07.07.2020 (наступного після звільнення), проте не більш як за шість місяців, що становить 128 робочих дні.

Тобто, період з 07.07.2020 року по 07.01.2021 року становить 6 календарних місяців, що складає 185 календарних днів або ж 128 робочих днів.

Слід зауважити, що у мотивувальній частині рішення суд зазначив кількість саме робочих (а не календарних!) днів у шестимісячному періоді (07.07.2020 року по 07.01.2021 року), за який позивач має право на отримання середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Зазначення кількості робочих чи календарних днів, за наявності визначеного судом періоду з 07.07.2020 (перший день періоду) по 07.01.2021 (останній день періоду), не змінює суті постановленого рішення.

Таким чином, жодних суперечностей між мотивувальною та резолютивною частинами рішення суду від 02.02.2024 року суд не вбачає.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що судове рішення у цій справі є чітким, зрозумілим, належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України, і підстави для його роз`яснення відсутні.

Тому в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 року по справі № 420/15259/23 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 248, 254, 256, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 року по справі № 420/15259/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя В.В. Андрухів