Справа № 340/1398/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1398/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Ретинської В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у адміністративній справі № 340/1398/20 за позовом Фермерського господарства «ВК і К» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року частково задоволено адміністративний позов Фермерського господарства «ВК і К» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області: за №0000023 від 18 березня 2020 року, яким Фермерському господарству «ВК і К» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 3 128 251,00 грн, у тому числі 2 502 601,00 грн за податковими зобов`язаннями та 625 650,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в частині 2 215 690,00 грн за податковими зобов`язаннями та 608 595,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); за № від 19 березня 2020 року, яким Фермерському господарству «ВК і К» збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 6 863,60 грн, у тому числі 3 591,25 грн за податковим зобов`язанням, 2 521,02 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 751,33 грн пені; таза № від 19 березня 2020 року, яким Фермерському господарству «ВК і К» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 82 363,30 грн, у тому числі 43 095,09 грн за податковим зобов`язанням, 30 252,24 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 9 015,97 грн пені.

У задоволенні інших позовних вимог Фермерського господарства «ВК і К» судом відмовлено, а на користь Фермерського господарства «ВК і К» стягнуто понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 19 033,61 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Зазначене рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в частині задоволення вимог позивача оскаржено відповідачем по справі з підстав його не обґрунтованості та порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 в частині задоволення позовних вимог ФГ «ВК і К» та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ФГ «ВК і К» в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що встановлені під час документальної планової виїзної перевірки позивача факти завищення ним податкового кредиту за період з 01.10.2016 по 30.09.2019 року на суму 2 502 597 грн. із загально задекларованого за вказаний період податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 39541824 грн підтверджено матеріалами перевірки та долученими до материалів адміністративної справи письмовими доказами, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, також як і не надано належної оцінки доказово підтвердженим фактам штучного формування ФГ «ВК і К» податкового кредиту з ПДВ та відображення в податковій звітності ФГ «ВК і К» операцій з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Аленгез Фармінг» (попередня назва ТОВ «ФІДЛЕНСФАРМІНГ») по поставці товару премікс, комбікорм; ТОВ «КОРН ОПТ ТРЕЙД» по придбанню ячміня, пшениці, кукурузи; ТОВ «СКАВЕР» по придбанню ячміня, пшениці; ТОВ «НАДОКСА» по придбанню ячміня, які фактично не відбулись, а відображені тільки на первинних документах, що не дає право платнику податків ФГ«ВК і К» на формування складу податкового кредиту за відсутності фактичного здійснення операцій з придбання ФГ «ВК і К» зерна та преміксів, комбікорму тощо, саме у вищенаведених контрагентів.

На підтвердження своїх доводів відповідач вказує, що зазначені контрагенти-постачальники позивача не мають необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності трудових ресурсів, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, власного чи орендованого нерухомого майна, тощо, а їх посадові особи не мають відношення до реєстрації та ведення господарської діяльності підприємств на яких, згідно реєстраційних даних вони є посадовими особами, що підтверджено матеріалами кримінального провадження №0000055 від 14.03.2018 року, внесеного до ЄДРСР 14.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.212 КК України, зареєстрованого відносно групи осіб, яка здійснює діяльність з надання послуг по незаконному формуванню податкового кредиту та валових витрат підприємств для підприємств реального сектору економіки.

За вказаних обставин та того, що задекларовані ФГ «ВК і К» господарські операції із придбання у вищевказаних контрагентів товару, також як і руху активів у дійсності не відбулося, а було відображено тільки на первинних документах, відповідач наголошує на відсутності у платника податків ФГ«ВК і К» права на формування складу податкового кредиту за відсутності фактичного здійснення операцій з придбання зерна та преміксів, комбікорму тощо, саме у вищенаведених контрагентів виходячи з того, що нормами Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» від 24 травня 1995 року № 88 передбачається наявність факту здійснення господарської операції, правильне визначення її змісту і обсягу та відповідного дебітора або кредитора, а отже, виключається можливість відображення у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку нереальних операцій з псевдоконтрагентами; первинний документ при здійсненні постачання/придбання товарів/послуг повинен об`єктивно визначати основні дані щодо дій підприємства і його контрагента та осіб, відповідальних за їх вчинення (тобто мати достовірні дані).

Оскільки надані позивачем для перевірки первинні документи та податкові, накладні,

є неналежно оформленими та підписаними не повноважними особами, які не посвідчують факт придбання робіт (послуг), а отже неможливо прийняття до уваги вказані первинні документи, складені вищенаведеними контрагентами-постачальниками, за підписом осіб, які заперечують свою участь у господарській діяльності останніх, а відповідно, податковий кредит за такими первинними документами є безпідставно сформованим ФГ «ВК і К». Тобто, відповідач наголошує, що надані ФГ «ВК і К» документи по господарських правовідносинах з вищенаведеними контрагентом, не є належно оформленими первинними документами, оскільки не відповідають встановленим п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України та частини другої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вимогам щодо їх складення і підписання повноважною

особою платника податків, тому не можуть бути належним документальним підтвердженням проведення господарських операцій та підставою для формування сум податкового кредиту з ПДВ.

Стосовно господарських взаємовідносин позивача з придбання макухи соєвої у ТОВ «ЗАПОРІЖАГРОПРОДУКТ» відповідач зазначає про відсутність у останнього джерела законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва вказаного товару, що свідчить про відсутність можливості виконання взятих на себе зобов`язань з реалізації товару для ФГ «ВК і К». наголошує, що рух товару активу (макуха соєва) від ТОВ «ЗАПОРІЖАГРОПРОДУКТ» до ФГ «ВК і К» в дійсності не відбувся, а первинні документи ФГ «ВК і К» щодо придбання макухи соєвої не опосередковувалися реальним рухом активів від ТОВ «ЗАПОРІЖАГРОПРОДУКТ» до ФГ «ВК і К». Враховуючи наведене, відповідач вважає підтвердженим належними доказами того, що у перевіряємих періодах жовтня-грудня 2016 ФГ «ВК і К» при декларуванні взаємовідносин з ТОВ «ЗАПОРІЖАГРОПРОДУКТ» було допущено порушення вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 309347 грн., що у сукупності з описаними в апеляційній скарзі фактами завищення ФГ «ВК і К» податкового кредиту на загальну суму 2 811 948 грн. відповідач вважає підставою для відмови у задоволенні вимог позивача по цій справі в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скарзі, позивач вказуючи на не оскарження ним в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, яке стосується відмови у задоволенні частини вимог, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу податкового органу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача мотивована позивачем тим, що зміст апеляційної скарги повторює зміст складеного податковим органом Акту перевірки № 3/11-28-05-11/34141366 від 27 січня 2020 року та не містить порушень, допущених судом при постановлені рішення по справі №340/1398/20. Позивач вважає, що суд першої інстанції задовольняючи частково позов проаналізував надані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має законне право на податковий кредит, якій сформовано від ТОВ «АЛЕНГЕЗ ФАРМІНГ» (ТОВ «ФІДЛЕНДС ФАРМІНГ»), ТОВ «КОРН ОТП ТРЕЙД», а товар, придбаний позивачем у зазначених підприємств, безпосередньо пов`язаний з господарською діяльністю ФГ «ВК і К». Крім того, вважає, що судом правильно враховано надані позивачем докази, за результатом дослідження яких підтверджено факт реальності господарських операцій ФГ «ВК і К» з ТОВ «АЛЕНГЕЗ ФАРМІНГ» (ТОВ «ФІДЛЕНДС ФАРМІНГ») та ТОВ «КОРН ОПТ ТРЕЙД», а також підтверджено зміну майнового стану ФГ «ВК І К» внаслідок таких господарських операцій.

Стосовно податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Кіровоградській області № та № від 19 березня 2020 року, позивач також вважає обґрунтованими та законними висновки суду першої інстанції про те, що позивач є податковим агентом по сплаті податку на доходи фізичних осіб та військового збору з оренди транспортних засобів та земельних ділянок з ФОП ОСОБА_1 і відповідно, не зобов`язаний відповідно до пп. «а» п.176.2 ст.176 ПК України своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок. Як наслідок, податкові повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов`язання зі сплати військового збору на суму 6 863,60 грн. та № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 82 363,30 грн. є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та відзиву позивача, перевіривши за матеріалами справи повноту встановлених судом першої інстанції фактичних обставин і їх юридичну оцінку з урахуванням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача частково і скасування рішення суду в частині, з ухваленням іншого рішення, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржувані позивачем у цій справі податкові повідомлення-рішення №0000023 від 18.03.2020 р., № від 19.03.2020 р. та № від 19.03.2020 р. були винесені ГУ ДПС у Кіровоградській області на підставі Акту перевірки №3/11-28-05-11/34141366 від 27.01.2020 р., складеного за результатом проведеної у період з 26.12.2019 р. по 20.01.2020 р. посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області на підставі направлень №785 від 19.12.2019 р., №807, №808 від 23.12.2019 р. (а.с.12 т.5) та відповідно до наказу №653 від 11.12.2019 р. (а.с.13 т.5) планової виїзної документальної перевірки фермерського господарства «ВК і К» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2016 р. по 30.09.2019 р., валютного законодавства за період з 01.10.2016 р. по 30.09.2019 р., з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 30.09.2019 р. і іншого законодавства за період з 01.10.2016 р. по 30.09.2019 р.

Як свідчать висновки вказаного Акту №3/11-28-05-11/34141366 від 27.01.2020 р., проведеною перевіркою було встановлено порушення ФГ «ВК і К» вимог (а.с.49-120 т.1):

- п.198.2, п.198.6 ст.198, п.209.2, п.209.19 ст.209 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 811948 грн, у тому числі: жовтень 2016 року на суму ПДВ 121398 грн, листопад 2016 року на суму ПДВ 76512 грн, грудень 2016 року на суму ПДВ 111537 грн, травень 2017 року на суму ПДВ 16260 грн, червень 2017 року на суму ПДВ 462949 грн, липень 2017 року на суму ПДВ 141834 грн, серпень 2017 року на суму ПДВ 188794 грн, вересень 2017 року на суму ПДВ 156239 грн, жовтень 2017 року на суму ПДВ 68218 грн, квітень 2018 року на суму ПДВ 59515 грн, травень 2018 року на суму 51840 грн, червень 2018 року на суму ПДВ 182908 грн, липень 2018 року на суму ПДВ 192482 грн, серпень 2018 року на суму ПДВ 297967 грн, вересень 2018 року на суму ПДВ 216317 грн, жовтень 2018 року на суму ПДВ 192550 грн, листопад 2018 року на суму ПДВ 274728 грн;

- пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.54.2 ст.54, абз.2 п.57.1 ст.57, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.170.1.1, пп.170.1.4 п.170.1, п.171.2 ст.171, п.176.2 «а» ст.176 Податкового кодексу України в результаті не нарахування та не сплати до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб з оренди транспортних засобів у розмірі 38650,84 грн, у тому числі по періодам: березень 2017 року 357,76 грн, квітень 2017 року 357,76 грн, травень 2017 року 357,76 грн, червень 2017 року 357,76 грн, серпень 2017 року 3538,73 грн, вересень 2017 року 357,76 грн, жовтень 2017 року 357,76 грн, листопад 2017 року 357,76 грн, грудень 2017 року 357,76 грн, січень 2018 року 357,76 грн, лютий 2018 року 357,76 грн, березень 2018 року 357,76 грн, квітень 357,76 грн, травень 2018 року 357,76 грн, червень 2018 року 357,76 грн, липень 2018 року 357,76 грн, серпень 2018 року 357,76 грн, вересень 2018 року 357,76 грн, жовтень 2018 року 551,55 грн, грудень 2018 року 1162,14 грн, січень 2019 року 3562,86 грн, лютий 2019 року 1661,05 грн, березень 2019 року 1162,73 грн, квітень 2019 року 3488,20 грн, травень 2019 року 3488,20 грн, червень 2019 року 3488,20 грн, липень 2019 року 3488,20 грн, серпень 2019 року 3845,96 грн, вересень 2019 року 3130,43 грн;

- пп.164.2.5 п.164.2 ст.164, пп.170.1.1, пп.170.1.4 п.170.1 ст.170, п.176.2 «а» ст.176 Податкового кодексу України, в результаті не нарахування та не сплати до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб з оренди земельних ділянок (паї) в розмірі 4802,02 грн, у тому числі по періодах: 2017 рік 2401,01 грн, 2018 рік 2 401,01 грн;

- пп.1.2, пп.1.4 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп.170.1.1, пп.170.1.4 п.170.1 ст.170, п.176.2 «а» ст.176 Податкового кодексу України в результаті не нарахування та не сплати до бюджету суми військового збору з оренди транспортних засобів у розмірі 3220,90 грн, у тому числі по періодах: березень 2017 року 29,81 грн, квітень 2017 року 29,81 грн, травень 2017 року 29,81 грн, червень 2017 року 29,81 грн, серпень 2017 року 294,89 грн, вересень 2017 року 29,81 грн,, жовтень 2017 року 29,81 грн, листопад 2017 року 29,81 грн, грудень 2017 року 29,81 грн, січень 2018 року 29,81 грн, лютий 2018 року 29,81 грн, березень 2018 року 29,81 грн, квітень 2018 року 29,81 грн, травень 2018 року 29,81 грн, червень 2018 року 29,81 грн, липень 2018 року 29,81 грн, серпень 2018 року 29,81 грн, вересень 2018 року 29,81 грн, жовтень 2018 року 45,96 грн, грудень 2018 року 96,90 грн, січень 2019 року 296,91 грн, лютий 2019 року 138,42 грн, березень 2019 року 96,89 грн, квітень 2019 року 290,68 грн, травень 2019 року 290,68 грн, червень 2019 року 290,68 грн, липень 2019 року 290,68 грн, серпень 2019 року 320,50 грн, вересень 2019 року 260,87 грн;

- пп.1.2, пп.1.4 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп.170.1.1, пп.170.1.4 п.170.1 ст.170, п.176.2 «а» ст.176 Податкового кодексу України, в результаті не нарахування та не сплати до бюджету суми військового збору з оренди земельних ділянок (паї) в розмірі 400,16 грн, у тому числі по періодам: 2017 рік - 200,08 грн, 2018 рік - 200,08 грн.

Відповідно до наведених у Акті перевірки порушень, Фермерському господарству «ВК і К» було: податковим повідомленням-рішенням №0000023 від 18.03.2020 р., збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 3 128 251,00 грн, у тому числі 2 502 601,00 грн за податковими зобов`язаннями та 625 650,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.45 т.1); податковим повідомленням-рішенням № від 19.03.2020 р. збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 6 863,60 грн, у тому числі 3 591,25 грн за податковим зобов`язанням, 2521,02 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 751,33 грн пені (а.с.46 т.1); а податковим повідомленням-рішенням № від 19.03.2020 р. збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 82 363,30 грн, у тому числі 43 095,09 грн за податковим зобов`язанням, 30 252,24 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 9 015,97 грн пені (а.с.47 т.1).

Перш за все, колегія суддів звертає увагу на відсутність в апеляційній скарзі відповідача будь-яких мотивованих обгрунтувань в частині протиправності винесених ГУ ДПС у Кіровоградській області податкових повідомлень-рішень: № від 19.03.2020 р., яким Фермерському господарству «ВК і К» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 6 863,60 грн, у тому числі 3 591,25 грн за податковим зобов`язанням, 2521,02 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 751,33 грн пені (а.с.46, т.1); та № від 19.03.2020 р., яким Фермерському господарству «ВК і К» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 82 363,30 грн, у тому числі 43 095,09 грн за податковим зобов`язанням, 30 252,24 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 9 015,97 грн пені (а.с.47, т.1), а тому перевіривши висновки суду першої інстанції у зазначеній частині колегія не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваного відповідачем судового рішення у цій частині, законність якого відповідачем не спростована під час перегляду справи в апеляційному порядку належними та допустими доказами.

Виходячи з визначених у статті 308 КАС України меж та загальних правил перегляду адміністративної справи та того, що позивачем по справі не оскаржується в апеляційному порядку судове рішення в частині, яка стосується господарських правовідносин позивача з ТОВ «Сквадер» та ТОВ «Надокса» колегія суддів також не вважає за необхідне детально аналізувати та обговорювати рішення суду першої інстанції про правомірність висновків ГУ ДПС у Кіровоградській області в частині завищення ФГ «ВК і К» податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2018 року у сумі 274 728,51 грн., а відповідно вважає законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині визнання правомірним висновків ГУ ДПС у Кіровоградській області про завищення ФГ «ВК і К» податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2018 року у сумі 274 728,51 грн.

Перевіряючи судове рішення у цій справі в іншій частині, колегією суддів встановлено, що вирішуючи по суті заявлені позивачем вимоги про протиправність та скасування податкового повідомлення-рішенням №0000023 від 18.03.2020 р., судом першої інстанції бралося до уваги як те, що основним видом діяльності позивача є розведення свиней (а.с.13-22 т.1), так і надані позивачем докази: на підтвердження наявності у ФГ «ВК і К» комплексу будівель та споруд, які використовуються у господарській діяльності (а.с.34-41 т.1); про рух поголів`я у формі довідок за березеньгрудень 2017 року, 2018 рік та 2019 рік (а.с.42-44 т.1); про зміст рецептів для виготовлення комбікорму, за якими серед складових комбікорму, що використовується позивачем для корму поросят та свиней, є ячмінь, пшениця, кукурудза (а.с.16-61 т.5); про переробку сировини в комбікорм у формі актів та звітів по виробництву комбікорму (а.с.62-93 т.5); чим за висновками суду у сукупності з письмовими поясненнями представника позивача (а.с.225 т.5) підтверджується придбання позивачем у ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд» товару безпосередньо пов`язаного з його (ФГ «ВК і К») господарською діяльністю. Крім того, судом першої інстанції окремо наголошено, що відповідачем під час перевірки не було встановлено факту формування податкового кредиту не на підставі податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підтвердження своїх висновків та на спростування доводів податкового органу стосовно допущених позивачем порушень вимог податкового законодавства при здійсненні господарських операцій з ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд», суд першої інстанції спирався як на положення п.44.1 ст.44, абз.«а» п.198.1 ст.198, п.198.2 ст.198, абз.2 п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України так і на позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 01.02.2023 р. по справі №300/1753/21 стосовно не залежності достовірності даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, та від порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності, а також у постанові від 04.06.2020 р. по справі №340/422/19 стосовно нереальності господарських операцій з придбання платником податку товару, що має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами та не може ґрунтуватися на припущеннях, і обумовлюватися лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань.

За вказаних обставин та наголошуючи на тому, що не встановлення джерела походження товару у контрагента, а також факти відсутності у такого контрагента трудових ресурсів, основних фондів, виробничих потужностей, тощо, самі по собі не свідчать про нереальність господарських операцій та не є підставою для позбавлення платника податку права на відображення таких операцій в податковому обліку, а також виходячи з того, що жодною нормою законодавства України не передбачений обов`язок платників податків покупців товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо звітування до податкових органів, відомостей про походження товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників в ланцюгу) - суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач, як сторона за відповідним господарським договором та як рівноцінний учасник договірних правовідносин не може впливати і контролювати діяльність свого контрагента, і не може відповідати за дотриманням таким контрагентом вимог законодавства, сплату податку та за можливі будь-які неправомірні дії будь-якого з постачальників у ланцюгу постачання, зокрема, шляхом позбавлення права на відображення відповідних сум в податковому обліку.

Свою позиція суд першої інстанції обґрунтував також положеннями ст.61 Конституції України і неодноразово висловленою Верховним Судом у постановах від 04.06.2020 р. по справі №340/422/19, від 10.07.2020 р. по справі №120/4723/18-а, від 13.08.2020 р. по справі №520/4829/19, від 27.08.2020 р. по справі №820/1379/16, від 17.09.2020 р. по справі №826/16705/17, від 20.10.2020 р. по справі №806/705/15 позицію щодо індивідуального характеру відповідальності платника податків, який не може відповідати за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, що у сукупності з наданими позивачем та дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено факт реальності господарських операцій ФГ «ВК і К» з ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд» та зміну майнового стану ФГ «ВК і К» внаслідок таких господарських операцій.

Саме з огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення №0000023 від 18.03.2020 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не може погодитися з наведеними у попередньому абзаці висновками суду першої інстанції, оскільки при вирішенні спору у цій справі судом було узято до уваги виключно доводи позивача, проаналізовано надані ним до матеріалів справи первинні документи і враховано, що під час перевірки контролюючим органом не було встановлено факту формування позивачем податкового кредиту на підставі податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, але разом з тим судом не було враховано доводи податкового органу, без зазначення причин їх відхилення, також як і не враховано долучені до матеріалів справи докази, якими контролюючим органом аргументовано неправомірність формування позивачем показників податкового обліку за наслідками оформлення первинних документів по нереальним господарським операціям з його контрагентами.

Тобто, фактично суд першої інстанції вирішив спір в частині, яка стосується оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №0000023 від 18.03.2020 р. виходячи з наявної у наданих позивачем первинних документах інформації та того, що позивачем було сформовано податковий кредит по господарським операціям з його контрагентами на підставі податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, хоча саме по собі формальне оформлення первинних документів по спірним у цій справі господарським операціям, також як і наявність у позивача податкової накладної не є вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг)

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції та з метою досягнення завдань адміністративного судочинства, які визначають специфіку апеляційного провадження згідно з такими фундаментальними принципами як диспозитивності та офіційності, колегія суддів зважаючи на мотиви суду першої інстанції при задоволенні позову ФГ «ВК і К» в частині визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення №0000023 від 18.03.2020 р. вважає за необхідне задля повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи дослідити наявні в матеріалах справи докази та надати належну правову оцінку кожному окремому доказу в їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, саме на підставі яких і вирішити про наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що має важливе значення для правильного вирішення спору у цій справі по суті з урахуванням приписів статей 73, 74 КАС України.

Обрана колегією суддів у цій справі позиція, що наведена у попередньому абзаці, виправдана позицією Верховного Суду, яким неодноразово наголошувалося, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед в активній ролі суду при розгляді справи, оскільки в адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що адміністративний суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору, з`ясовує якими доказами сторони обґрунтовують свої доводи чи заперечення щодо цих обставин, а в разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Відповідно до положень пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (№ 63566/00) та пункту 13 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Петриченко проти України» (№2586/07), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Оскільки, відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим, і законність рішення залежить від безумовної, точної відповідності його законам та іншим нормативно-правовим актам, що визначається перш за все правильною юридичною кваліфікацією взаємовідносин сторін та інших учасників справи, а обґрунтованим рішення вважається тоді, коли суд повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, колегія суддів наголошуючи на необхідності обґрунтування прийнятого у цій справі судового рішення як поясненнями (мотивами) доведеності (недоведеності) усіх обставин та доводів сторін, так врахуванням/неврахуванням доказів і норм права (закону), якими врегульовано спірні правовідносини.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000023 від 18.03.2020 р. в частині збільшення Фермерському господарству «ВК і К» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафами) по господарським взаємовідносинам позивача з контрагентами- постачальниками ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд», апеляційний суд перш за все виходить з того, що документи мають юридичну силу лише в разі фактичного здійснення господарської операції, а право платника податків на збільшення валових витрат та на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено не тільки первинними документами, а й юридичними фактами, якими підтверджується придбання цим платником податків товарів (послуг), оскільки якщо господарська операція фактично не відбулася, первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для збільшення в податковому обліку сум валових витрат та (чи) податкового кредиту.

Дійсно, у контексті підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано), але водночас контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.

Як зазначено в пункту 38 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України», коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

Таким чином, виходячи з предмету спору у цій справі, який стосується сформованих позивачем даних податкового обліку по його господарським взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд» оцінці підлягають як правовий статус контрагентів платника податків, такі обставини можливості/неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків у сукупності з іншими доказами, що свідчать про реальність/нереальність господарських операцій.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

Оскільки задовольняючи позовні вимоги у цій справі в частині протиправності податкового повідомлення рішення №0000023 від 18 березня 2020 року, яким Фермерському господарству «ВК і К» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість та донарахування штрафних санкцій, суд першої інстанції обмежився лише наявністю у позивача договорів, податкових та видаткових накладних та здійсненими розрахунками, які переліченій у судовому рішенні без належного та ґрунтовного аналізу доводів контролюючого органу щодо фіктивності діяльності вказаних контрагентів позивача та без їх оцінки у визначений законом спосіб, тоді як вказані обставини входять до предмету доказування у цій справі і мають істотне значення для вирішення питання стосовно права позивача на формування податкового кредиту за документами, які виписані від імені цих юридичних осіб, колегія суддів вважає за необхідне більш детальніше акцентувати увагу на питаннях наявності у кожного із контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів (транспортних засобів, складських приміщень, виробничого обладнання тощо) та інших обставин, які в цілому об`єктивно є необхідними для виконання спірних договірних зобов`язань перед позивачем у цій справі.

Так, проведеною контролюючим органом перевіркою встановлено та в Акті перевірки № 3/11-28-05-11/34141366 від 27 січня 2020 року зафіксовано, що взаємовідносини ФГ «ВК і К» з ТОВ «Аленгез Фармінг» (попередня назва ТОВ «ФІДЛЕНС ФАРМІНГ») були пов`язані з придбання позивачем макухи соєвої на загальну суму 6 132 663,84 грн., у т.ч. ПДВ 1 022 110,64 грн. на підставі договору поставки №Д-3/1 СВ на умовах товарного кредиту №5КФ від 11.09.2015 р., протоколу розбіжностей від 11.09.2015 р. та додаткової угоди (гарантійну) від 11.09.2015 р. (а.с.180-183 т.1), що був укладений між ФГ «ВК і К» та ТОВ «ФІДЛЕНС ФАРМІНГ» (перейменованого на ТОВ «АЛЕНГЕЗ ФАРМІНГ»), державну реєстрацію якого проведено Варвинською районного державною адміністрацією 23.07.2015 року за податковою адресою: 87500, Донецька область, м.Маріуполь,Жовтневий район, пр.Металургов буд.188 кв.(офіс) 5Б, і основним видом діяльності якого є: 10.91 «Виробництво готових кормiв для тварин, що утримуються на фермах», але свідоцтво платника ПДВ якого анульовано 05.04.2019 року за рiшенням контролюючого органу у звязку з ненаданням декларацiй протягом року, тобто, відсутністю звітів з 22 березня 2018 року. До того ж, ТОВ «Аленгез Фармінг» є фігурантом кримінальних справ, у зв`язку з чим ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року по справі № 757/37813/18-к на кошти - суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «Аленгез Фармінг» () накладався арешт на яку вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Під час вирішення спору у цій справі позивачем не спростовано встановлений під час перевірки контролюючим органом факт того, що ТОВ «Аленгез Фармінг» (попередня назва ТОВ «ФІДЛЕНС ФАРМІНГ»): немає основних засобів та транспортних засобів для виконання основного виду діяльності - Виробництво готових кормiв для тварин, що утримуються на фермах; у нього відсутні необхідні для здійснення господарської діяльності основні фонди (приміщення, склади, техніка, обладнання, тощо) і наймані працівники; а з моменту реєстрації ТОВ «АЛЕНГЕЗ ФАРМІНГ» за місцем обліку взагалі не подавалися до ДПІ: відомості про об`єкти оподаткування, податкові декларації з податку на прибуток, фінансові звіти, та податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків і сум утриманих з них податків (форма № 1 ДФ), також як і не подавалися звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а з 22 березня 2018 року ТОВ «АЛЕНГЕЗ ФАРМІНГ» не звітує взагалі і є фігурантом кримінальних справ.

Наведеним обставинам суд першої інстанції не надав належної оцінки, також як і не врахував не спростовані позивачем під час судового вирішення спору у цій справі факти, що були встановлені контролюючим органом за результатом проведеного аналізу даних ЄРПН стосовно: нереальності продажу ідентифікованого товару/послуг; первинне введення в обіг (первинний продаж) якого не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів (відсутнє дійсне формування активу) у попередніх ланках ланцюга нереальних господарських операцій; нереальності продажу ідентифікованого товару в обсягах, що суттєво не відповідає обсягам реального придбання такого товару від інших (не задіяних у ланцюгу нереальних господарських операцій) постачальників або обсягам формування відповідних активів внаслідок власного задекларованого виробництва товару; та невідповідності (пересортиці) придбаного та реалізованого товару та обриву ланцюга.

Крім того, позивачем у цій справі не доведено належними та допустимими доказами можливість ТОВ «АЛЕНГЕЗ ФАРМІНГ» фактично здійснити господарські операції по поставці товару з урахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничоскладських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, але які у ТОВ «АЛЕНГЕЗ ФАРМІНГ» відсутні, а задекларовані господарські операції із придбання макухи соєвої у ТОВ «Аленгез Фармінг» по ланцюгу постачання від контрагентів постачальників не відбулися у дійсності, походження цього товару також як кількість та якість по ланцюгу постачання не встановлено (відслідкувати неможливо джерело походження), рух активу (премікс, комбікорм) від ТОВ «Аленгез Фармінг» до ФГ «ВК і К» також в дійсності не відбувся.

Перевіряючи правомірність сформованого позивачем показників по податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Корн Опт Трейд» внаслідок придбання ФГ «ВК і К» у ТОВ «Корн Опт Трейд» ячміня, пшениці, кукурузи на загальну суму 7 743 981,28 грн., у т.ч. ПДВ 1 290 663,55 грн. (до складу податкового кредиту включено суму ПДВ 1 193 575,00 грн.), колегія суддів бере до уваги беззаперечно встановлені та доказово підтверджені матеріалами справи факти, які свідчать, що ТОВ «Корн Опт Трейд» було задекларовано придбання ним пшениці, кукурузи у контрагентів: ТОВ «СП «Злак», ТОВ «Мулен Агро», ТОВ «Агровір», та ТОВ «Монопарнас» у яких в свою чергу згідно бази даних ІС «Податковий блок» взагалі відсутня достатня кількості працівників, основних засобів, необхідних для обробітку ґрунту, посіву пшениці та збирання урожаю, складських приміщень, а також відсутнє придбання сторонніх послуг по обробітку ґрунту, посіву пшениці та збиранню урожаю, придбання товарів (послуг), необхідних для ведення господарської діяльності: газу, електроенергії, придбання послуг по оренді складських приміщень, сільськогосподарської техніки, транспортних засобів, навантажувальнорозвантажувальних робіт, та інше, що у сукупності підтверджує неможливість здійснення фінансово-господарської діяльності контрагентами постачальниками ТОВ «Корн Опт Трейд», який в свою чергу реєстрував податкові накладні на адресу ФГ «ВК і К», та свідчить не тільки про нереальність здійснення господарських операцій з вирощування ячміню, пшениці, кукурудзи та їх подальшої реалізації контрагентам-покупцям, у тому числі ТОВ «Корн Опт Трейд» за квітень-жовтень 2018 року, а й про відсутність первинної поставки (придбання) продукції до «Корн Опт Трейд» та про відсутність фактичного здійснення операцій з реалізації ТОВ «Корн Опт Трейд» (поставки) товару на адресу позивача.

Наведеними вище обставинами у сукупності з тим, що у ТОВ «Корн Опт Трейд» відсутня достатня кількість працівників для здійснення операцій щодо придбання та реалізації ТМЦ різноманітної номенклатури, а за даними бази даних у контрагента позивача відсутній рух активів, власний капітал, законні (легальні) джерела походження придбаного товару, відображеного як реалізованого контрагенту-покупцю ФГ «ВК і К», на переконання колегії суддів повністю підтверджується відсутність можливості виконання ТОВ «Корн Опт Трейд» взятих на себе зобов`язань з реалізації товару для ФГ «ВК і К» та відповідно свідчить про недостовірність поданих до контролюючого органу даних, що містяться у податковій декларації з ПДВ за квітень-жовтень 2018 року і фіктивність документально оформлених операцій між ФГ «ВК і К» та контрагентом постачальником ТОВ «Корн Опт Трейд».

За встановлених у цій справі обставин, які свідчать про неможливість реального здійснення контрагентами позивача ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд» господарської діяльності та виконання узятих на себе зобов`язань перед ФГ «ВК і К» - не можуть підмінятися перевіркою формальної відповідності поданих платником документів вимогам податкового законодавства, оскільки пріоритетним у даному випадку є перевірка та оцінка реального руху активів між заявленими учасниками операції.

Недоречним колегія суддів вважає у даному спірному випадку і посилання суду першої інстанції на те, що ФГ «ВК і К» рівноцінним учасником договірних правовідносин та не може впливати та контролювати діяльність своїх контрагентів ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд», чи відповідати за дотриманням такими контрагентами вимог законодавства і сплату податку, оскільки правові наслідки для позивача у вигляді виникнення права на формування податкового кредиту з ПДВ наступають лише в разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/послуг, що пов`язані з рухом активів та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або руху грошових коштів на рахунках платників податку. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування ПДВ позивачем мав би бути сформований по фактично здійсненим саме ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд» господарським операціям, які з урахуванням з фактичного змісту операції та фактичних господарських ресурсів як постачальників в дійсності не мали необхідної фізичної та технічної можливості (відсутність виробничих потужностей, персоналу, постачаємого на адресу позивача товару, тощо) виконати господарські операції з позивачем і сама лише наявність первинних документів та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних, не є беззаперечним свідченням реальності господарської операції.

Колегія суддів наголошуючи на відсутності у даному спірному випадку беззаперечних доказів факту отримання позивачем активів саме від указаних в первинних документах контрагентів ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд», які не мали ні товару ні можливості його поставки позивачу, вважає недоведеним одержання останнім прибутку саме від господарських операцій з ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд», а відповідно, і про відсутність у позивача розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення цих господарської діяльності та права відображення в податковому обліку результатів цих операцій, оскільки господарська операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податку з відображенням у податковому обліку її наслідків лише у разі її спрямованості на отримання позитивного економічного ефекту від взаємовідносин саме з тими контрагентами, що зазначені у первинних документах та у податкових накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 31 жовтня 2019 року у справі № 804/20741/14, від 19 квітня 2019 року у справі №803/236/15-а, від 21 жовтня 2019 року у справі №0540/7843/18-а, від 20 листопада 2019 року у справі № 815/371/18, від 9 грудня 2019 року у справі № 804/1752/17, від 17 березня 2021 року у справі № 808/2737/13-а.

Отже, звертаючи увагу на встановлені за результатами перевірок контрагентів дані про недоведеність товарності операцій по ланцюгу постачання та факту придбання безпосередніми контрагентами позивача зерна, його транспортування, складського зберігання, та відсутності у цих контрагентів необхідних умов для результатів господарської, економічної діяльності як постачальників-контрагентів, що у сукупності свідчить про відсутність виробничої та матеріально-технічної спроможність ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд» виконати узяті на себе зобовязання перед ФГ «ВК і К».

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів вважає доведеним відповідачем факт нереальності господарських операцій ФГ «ВК і К» з ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд» та відповідно, вважає безпідставним визнання судом першої інстанції протиправним та таким, що підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №0000023 від 18 березня 2020 року, Фермерському господарству «ВК і К» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 3 128 251,00 грн, у тому числі 2 502 601,00 грн за податковими зобов`язаннями та 625 650,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в частині 2 215 690,00 грн за податковими зобов`язаннями та 608 595,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

На спростування висновків суду першої інстанції, які грунтуються лише на наданих позивачем первинних документах, що були складені по господарським операціям з ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд», колегія суддів наголошує на тому, що спірні господарській операції з вказаними контрагентами фактично не відбулися, а відповідно, складені для оформлення таких операцій не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку, і це відповідає вимогам ст.75 КАС щодо достовірності доказів, та закріпленому в ст.4 Закону №996-XIV принципу бухгалтерського обліку та саме і характеризує податковий облік, тобто, превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми), оскільки правові наслідки для позивача у вигляді виникнення у платника податків права на формування в податковому обліку сум податкового кредиту та витрат могли наступити лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, чого у відносинах з ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд», не відбулося.

Таким чином, оскільки наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, а господарські операції між позивачем та його контрагентами ТОВ «Аленгез Фармінг» (ТОВ «Фідлендс Фармінг») та ТОВ «Корн Опт Трейд» фактично не відбулися, то складені на підтвердження таких операцій первинні документи на переконання колегії суддів не відповідають дійсності і не можуть бути підставою для отримання позивачем, як платником податків податкової вигоди, як то податковий кредит.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу відповідача та скасувати рішення суду першої інстанції в частині, з прийняття у цій частині іншого рішення.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року скасувати в частині задоволення адміністративного позову Фермерського господарства «ВК і К» про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №0000023 від 18 березня 2020 року.

У задоволені адміністративного позову Фермерського господарства «ВК і К» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000023 від 18 березня 2020 року відмовити.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов