Справа № 200/7234/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року справа №200/7234/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 січня 2025 року у справі № 200/7234/24 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом Дзіся Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Дзісь Андрій Романовича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.08.2024 № 33 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати у періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , а саме: з 01.07.1985 по 21.10.1985, з 04.11.1985 по 30.06.1995, з 01.06.2000 по 30.12.2003 та призначити з 26.07.2024 пенсію за віком.

Ухвалою суду від 28.10.2024 року залучено до участі в розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 6 січня 2025 року, з урахуванням ухвали суду від 06.01.2025 року про виправлення описки, позов задоволено частково:

- скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.08.2024 № 33 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 26.07.2024 та зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01.07.1985 по 21.10.1985, з 04.11.1985 по 30.06.1995, з 01.06.2000 по 30.12.2003;

- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апелянт зазначив вважає, що суд помилково не врахував того, що позивач надав документ з неналежно оформленими записами, у зв`язку з чим відповідач обгрунтовано не зарахував до загального страхового стажу згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 05.08.1982 спірні періоди роботи.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач 26.07.2024 звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, яку за правилами екстериторіальності розглянуто Управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.08.2024 року №33 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного загального стажу роботи. Згідно з рішенням, починаючи з січня 2021 року після досягнення 60 років тривалість необхідного для призначення пенсії стажу становить 21 рік. Страховий стаж позивача 18 років 2 місяці 5 днів.

Цим рішенням до страхового стажу не зараховані періоди згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 05.08.1992, а саме періоди:

- з 01.07.1985 по 21.10.1985 через нечитабельність печатки організації;

- з 04.11.1985 по 30.06.1995 через нечитабельність печатки організації та невідповідність назви підприємства, де працювала особа; період 01.06.2000 по 31.12.2003, оскільки інформація про цей період відсутня у відомостях про застраховану особу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання.

Згідно з ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У спірних періодах оформлення позивачу записів про роботу в трудовій книжці діяли Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 (далі - Інструкція №162) та Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення № 58 від 29.07.1993 року (далі - Інструкція № 58).

За п.п. 1.1. Інструкцій № 162 та № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно п.п. 2.2. пункту 2 Інструкції №162 та Інструкції № 58 заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

За п. 2.3. Інструкції № 162 та пунктом 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про винагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

За п.2.13 Інструкції № 162 та п. 2.14 Інструкції № 58 у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Згідно пп. 2.26 Інструкції № 162 та пп. 2.27 Інструкції № 58 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

За пп. 4.1. Інструкції № 162 та 4.1. Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно п. 2.15. Інструкції № 58 та п. 2.14 Інструкції № 168 , якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: «Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то», а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1982 позивач:

01.07.1985 прийнятий на посаду вантажника відділу матеріально-технічного постачання заводу «Красний резинщик» (запис № 6);

21.10.1985 звільнений (запис № 7), печатка на запису про звільнення нерозбірлива;

04.11.1985 прийнятий до чавунно-ливарного цеху учнем ливарника на машинах центробіжного лиття Київського заводу ім. Лепсе (запис № 8);

30.06.1995 звільнений за власним бажанням (запис № 12), запис по звільнення засвідчений печаткою колективного підприємства «Завод Київтрактородеталь»;

01.06.2000 прийнятий на роботу охоронником до ТОВ «Протоколс І.Т.» (запис № 19);

30.12.2003 звільнений за власним бажанням (запис № 20).

В індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про зазначені вище періодів.

Щодо відмови відповідача у зарахуванні до страхового стажу через недоліки оформлення записів трудової книжки про роботу позивача в період з 01.07.1985 по 21.10.1985 (запис про звільнення від 21.10.1985 засвідчено нечитабельною печаткою) та з 04.11.1985 по 30.06.1995 (назва підприємства на печатці, якою завірено запис про звільнення від 30.06.1995, не відповідає назві підприємства у заголовку перед записом про прийняття на роботу) суд враховує наступне.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 та Інструкцією «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58 встановлено, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником.

Суд враховує, що в трудовій книжці позивача щодо періодів з 01.07.1985 по 21.10.1985 - записи № 6,7 та з 04.11.1985 по 30.06.1995 - записи № 8-12 наявні записи про роботу позивача із посиланнями на відповідні накази, на підставі яких їх вчинено, записи про роботу не містять помилок, виправлень.

Посилання відповідача на те, що в записах трудової книжки позивача нечитабельна печатка в цьому випадку або щодо невідповідності назві підприємства у заголовку назві підприємства на печатці внаслідок відсутності запису про зміну назви чи реорганізацію підприємства роботодавця, на переконання суду, не може бути достатньою підставою для відмови у зарахуванні відповідного трудового стажу, оскільки наявні у копії трудової книжки записи №№ 6-7, № 8-12 є послідовними та взаємопов`язаними, не містять розбіжностей чи суперечностей, стосуються періоду трудової діяльності позивача.

За правовим висновком Верховного Суду в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд зауважує, самі по собі виявлені суб`єктом владних повноважень недоліки в оформленні окремих записів трудової книжки не обумовлює недійсність трудової книжки, не призводить до суттєвого чи істотного впливу на зміст відомостей про трудову діяльність позивача, а тому трудова книжка позивача, що містить записи про періоди роботи на відповідних посадах і у зазначені періоди часу, є належним доказом роботи позивача.

За даних обставин, пенсійний орган, не здійснивши наданих йому ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 повноважень вимагати від підприємств, організацій та окремих осіб документів для перевірки обґрунтованості та достовірності відомостей трудової книжки, фактично переклав юридичну відповідальність за неналежне та неправильне оформлення трудової книжки на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), а тому зазначена відмова у врахуванні спірних періодів до страхового стажу позивача не може вважатися обґрунтованою, добросовісною та розсудливою.

Отже, періоди роботи позивача з 01.07.1985 по 21.10.1985 та з 04.11.1985 по 30.06.1995 підлягають зарахуванню до його страхового стажу.

Щодо неврахування відповідачем періоду роботи позивача з 01.06.2000 по 30.12.2003 через відсутність інформації про зазначений період в індивідуальних відомостях про застраховану особу суд зазначає, що в такому випадку страховий стаж позивача може бути врахований на підставі відомостей трудової книжки.

Враховуючи відсутність зауважень щодо оформлення записів трудової книжки про роботу позивача в період з 01.06.2000 по 30.12.2003, суд вважає їх достатніми для зарахування до страхового стажу.

Таким чином, відповідач протиправно не зарахував періоди роботи позивача з 01.07.1985 по 21.10.1985, з 04.11.1985 по 30.06.1995 та з 01.06.2000 по 30.12.2003 до страхового стажу.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:

- скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.08.2024 № 33 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 26.07.2024 та зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01.07.1985 по 21.10.1985, з 04.11.1985 по 30.06.1995, з 01.06.2000 по 30.12.2003.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 січня 2025 року у справі № 200/7234/24 за позовом Дзіся Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 16 квітня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв