Справа № 280/2599/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

16 квітня 2025 рокуСправа № 280/2599/25 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі № 280/2599/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2025 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), щодо не розгляду заяви про виправлення недостовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05 лютого 2025 року у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 559 від 16 травня 2024 року та Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів";

- зобов`язати посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 внести достовірні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, шляхом розгляду заяви про виправлення недостовірних відомостей у єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 05 лютого 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності до наказу Міністерства оборони України від 28 березня 2022 року № 94, Постанови Кабінету Міністрів України № 559 від 16 травня 2024 року та Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів".

Одночасно із позовом представником позивача до суду подано заяву про забезпечення позову, яка ухвалою судді від 08 квітня 2025 року повернута заявнику без розгляду.

Ухвалою судді від 14 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку із несплатою судового збору.

15 квітня 2025 року представником позивача до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд заборонити посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) вчиняти дії, спрямовані на мобілізацію та призов на військову службу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач виключений з військового обліку на підставі пункту 5 «г» статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із засудженням за вчинення тяжкого злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України. Проте, у жовтні 2024 року позивачу із застосунку «Резерв» стало відомо про необхідність звернення до ТЦК за місцем реєстрації або постійного проживання для уточнення даних щодо його особи. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виключення даних позивача із застосунків «Резерв+» та «Оберіг». Однак, із листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04 листопада 2024 року № 10126, відповіді на адвокатський запит від 01 грудня 2024 року № 11833 та листа начальника управління запобігання вчиненню, виявлення і припинення правопорушень - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 від 10 грудня 2024 року за вих.№306/1/ВихЗВГ/1820, позивачу стало відомо про те, що зняття його з обліку, як засудженого не вбачається за можливе, оскільки нова редакція ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» не містить положень щодо виключення з військового обліку раніше засуджених осіб. Заявник вважає протиправним поновлення статусу військовозобов`язаного, оскільки раніше його було виключено з військового обліку. Заявник вказує, що невжиття засобів забезпечення адміністративного позову значно ускладнить відновлення його порушеного права та просить вжити заходи забезпечення.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з частиною 2 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частинами 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно із частиною 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведених норм процесуального закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Суд, приймаючи рішення про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який можливо застосувати, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а також інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Тобто, з даної норми слідує, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Суд зазначає, що забезпечення позову - це елемент права на судовий захист, що спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права (попередній судовий захист).

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності учасників справи.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення ускладнення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуальної рівності.

Так, 14 жовтня 2002 року ОСОБА_1 було виключено посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 з військового обліку на підставі пункту 5 «Г» статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у зв`язку із чим посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачу надавалась відповідна довідка № 1/25 від 14 жовтня 2002 року.

17 жовтня 2024 року позивачу із застосунку «Резерв +» стало відомо про те, що позивач перебуває на військову обліку як військовозобов`язаний та потребує уточнень з приводу його особи.

21 жовтня 2024 року позивач через свого представника звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Запорізька область) із заявою про приведення у відповідність даних (персональних даних, даних щодо виключення з військового обліку військовозобов`язаних), які містяться у реєстрі «Оберіг» та застосунку «Резерв +». Також, представником позивача в інтересах позивача подавалась адвокатські запити та скарги на бездіяльність відповідача в частині не виключення даних позивача із вищезазначених застосунків.

Однак, у відповідь на заяви, запити та скарги позивачем та його представником отримано ряд відповідей, зі змісту яких вбачається, що відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви, зазначивши, що діюче на даний час положення пункту «б» статті 37 Закону України «Про військовий облік та військову службу» виключення з військового обліку військовозобов`язаних засуджених не передбачено.

Наведена вище відмова у приведенні у відповідність даних (персональних даних, даних щодо виключення з військового обліку військовозобов`язаних), які містяться у реєстрі «Оберіг» та застосунку «Резерв +» і є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан був продовжений відповідними указами Президента України, який діє по теперішній час.

Також, Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" оголошено та праведно загальну мобілізацію, яку продовжено відповідними указами Президента України і по теперішній час.

Відповідно до статті 39 Закону №2232-ХІІ призов військовозобов`язаних на військову службу у зв`язку з мобілізацією та звільнення з військової служби у зв`язку з демобілізацією проводяться в порядку, визначеному Законом №3543-XII.

Суд зауважує, що представник позивача, подаючи заяву про забезпечення позову та перераховуючи можливі негативні наслідки у випадку незадоволення поданої заяви, належних доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених статтею 150 КАС України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову, не надав.

Як слідує із заяви про забезпечення позову, вимоги представника позивача про необхідність вжиття заходів забезпечення позову фактично обґрунтовано посиланням на очевидну протиправність оскаржуваних дій відповідача щодо відмови у виправленні недостовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05 лютого 2025 року у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 559 від 16 травня 2024 року та Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", що у свою чергу, імовірно може призвести до вчинення відповідачем дій стосовно призову позивача для проходження військової служби під час мобілізації.

В контексті спірних правовідносин протиправність оскаржуваної бездіяльності відповідача та необхідність вчинити дії щодо внесення відомостей може бути вирішено судом лише за результатами розгляду справи по суті позовних вимог з дослідженням встановлених обставин.

Як вже зазначалось, під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка звернулась із заявою.

Так, відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, надавши оцінку доводам заявника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 153, 152, 154, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов