Справа № 640/8594/22
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/8594/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду з Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 640/8594/22 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства юстиції України (далі відповідач), з вимогою визнати протиправним та скасувати рішення № 8 від 18.01.2022 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про притягнення судового експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

В обґрунтування позову зазначено, що дисциплінарною палатою Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України (далі - дисциплінарна палата ЦЕКК або ДП ЦЕКК) винесено рішення № 8 від 18.01.2022 відповідно до якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності - судового експерта ОСОБА_1 (свідоцтво № 883, спеціальності: 11.1 «Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку та звітності», 11.2 «Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій», 11.3 «Дослідження документів фінансово-кредитних операцій», стаж з 2004 року) та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження. Рішення № 8 від 18.01.2022 є незаконним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог виходячи з наступного.

До Міністерства надійшло звернення адвоката Луєнка Ю.В. (додано засвідчену копію ордера на надання правової допомоги) в інтересах СТОВ «РІД» від 29.10.2021 (вх. № від 12.11.2021) (далі - Звернення) щодо розгляду питання дисциплінарної відповідальності Експерта, у зв`язку з можливими допущеними ним порушеннями вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та методик проведення судових експертиз під час складання висновку комплексної товарознавчої, автотоварознавчої, оціночно-будівельної та економічної експертизи від 12.10.2020 № 86/06-2019 (далі - Висновок).

У Зверненні викладено обставини, які свідчать про можливі допущені порушення Експертом вимог статті 3 та частини першої статті 71 Закону України «Про судову експертизу» (далі - Закон), пунктів 1.8, 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Інструкція № 53/5), підпункту 3 пункту 3 та підпункту 2 пункту 4 розділу II Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства від 12.12.2011 № 3505/5 (далі - Інструкція № 3505/5), під час складання Висновку.

За результатами розгляду подання та доданих до нього документів прийнято рішення від 26.11.2021 № 4 щодо порушення дисциплінарного провадження стосовно Експерта, витребування у нього пояснень та проведення аналізу Висновку.

Після отримання пояснень від Експерта та результатів аналізу Висновку відбулось засідання дисциплінарної палати ЦЕКК щодо розгляду питання та прийняття рішення стосовно дисциплінарної відповідальності Позивача.

Відповідно до пункту 8 розділу VI Положення, розгляд питань щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності судових експертів відбувається за участю Експерта. На засіданні дисциплінарної палати ЦЕКК, що відбулося 18.01.2022, запрошена Експерт, яка надавала додаткові пояснення.

За результатами обговорення питання, ураховуючи доводи Експерта та розгляду доданих документів, членами дисциплінарної палати ЦЕКК встановлено, що Експертом підготовлено Висновок у частині економічного дослідження без належних підстав (відповідного процесуального документа, ухвали суду, в якій її було б доручено проведення експертизи), чим порушено вимоги пункту 1.8 Інструкції № 53/5, в якому визначено, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом).

Оцінивши встановлені під час дисциплінарного провадження обставини та дії (бездіяльність) Експерта дисциплінарної палати ЦЕКК прийшла до висновку, що в її діях наявний склад дисциплінарного проступку.

Враховуючи викладене, ЦЕКК прийняла рішення від 18.01.2022 № 8 в межах повноважень та відповідно до встановленої процедури притягнення судового експерта до дисциплінарної відповідальності, яка чітко визначена Законом та Положенням.

Позивач подала до суду відповідь на відзив в якій просила задовольнити позовні вимоги повністю.

Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 прийнято адміністративну справу до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є атестованим судовим експертом за спеціальностями: 11.1. Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; 11.2. Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій; 11.3. Дослідження документів фінансово-кредитних операцій, що підтверджується Картка атестованого судового експерта та не заперечується сторонами (арк.спр. 39-40).

Відповідно до ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 19.03.2019 у справі № 740/1678/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/80527371) призначено комплексну судову експертизу, проведення якої доручено експертам ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз», а саме Коваленко Людмилі Анатоліївні (оціночно-земельна експертиза), ОСОБА_2 (оціночно-будівельна експертиза), ОСОБА_3 (економічна експертиза), ОСОБА_4 (автотоварознавча експертиза), ОСОБА_5 (товарознавча експертиза).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної товарознавчої, автотоварознавчої, оціночно будівельної та економічної експертизи від 12.10.2020 № 86/06-2019, позивач провела економічну експертизу з 11-го питання (арк.спр. 104-148).

З вступної частини вказаного висновку вбачається, що директором ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» Коваленко Наталією Анатоліївною, яка за даними Реєстру атестованих судових експертів не є судовим експертом, прийнято рішення: замість судового експерта Паламарчук Олени Миколаївни, якій проведення судової економічної експертизи доручено Носівським районним судом ухвалою від 19.03.2019 у справі № 740/1678/17, доручити проведення економічної експертизи іншому експерту - Звєрєвій Юлії Миколаївні, оскільки у експерта-економіста Паламарчук О.М. термін дії свідоцтва закінчився 28.07.2019 і не був продовжений.

12.11.2021 за вхід номером 134393-33.21 до відповідача надійшло звернення представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» в якому зазначено, що судовому експерту Звєрєвій Юлії Миколаївні було доручено проведення економічної експертизи всупереч вимог нормативно-правових актів, які регулюють порядок призначення та проведення судових експертиз, і вона не мала права брати участь у проведенні цієї експертизи (арк.спр. 24-38).

У зверненні зазначено, що Носівський районний суд Чернігівської області у своїй ухвалі від 19.03.2019 у цивільній справі № 740/1678/17 з дотриманням приписів чинного законодавства проведення експертизи доручив не ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз», а конкретним судовим експертам цього товариства.

Судовим експертом Звєрєвою Юлією Миколаївною, зокрема, допущено порушення ч. 1 cт. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», п. 1.8. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5.

Згідно з рішенням № 4 дисциплінарної палати Центральної експертно кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 26.11.2021 порушено дисциплінарне провадження відносно позивача (арк.спр. 21).

Згідно з Довідкою від 10.12.2021, складеної судовим експертом ОНДІСЕ за результатами аналізу Висновку експертів № 86/06-2019, встановлені не впливаючи на результат проведеного дослідження зауваження (за висновком експерта ОНДІСЕ), а саме, що його вступна частина складена з частковим недотриманням вимог п. 4.12, п.4.14 Інструкції № 53/5, зокрема: в описі документів, що надійшли на комплексне дослідження вказано кількість томів таких документів (томів справи) без вказування кількості сторінок кожного тому справи, однак, кількість томів справи, що надійшла на дослідження вказана у Висновку № 86/06-2019 рівно так як вказано в процесуальному документі про призначення експертизи - без кількості сторінок кожного тому справи; щодо не наведення у вступній частині висновку переліку об`єктів, що підлягали дослідженню, то такі об`єкти дослідження вказуються в дослідницькій частині економічного дослідження (з посиланням на том і аркуш справи № 740/1678/17), а у вступній частині вказано відомості про надані матеріали - матеріали цивільної справи № 740/1678/17 (арк.спр. 41-43).

Листом від 17.12.2021 № 125604/6.3/27-21 відповідач повідомив про прийняте рішення та довідку за результатами проведеного аналізу Висновку (арк.спр. 22-23).

Позивач надала пояснення відповідачу (арк.спр. 44-48).

Відповідно до рішення № 8 дисциплінарної палати Центральної експертно кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження (арк.спр. 14-20).

Зі змісту рішення вбачається, що відповідно до рішення дисциплінарної палати ЦЕКК від 26.11.2021 № 4 проведено аналіз Висновку в частині економічного дослідження та зазначає, що поставлене на економічне дослідження питання відповідає орієнтовному переліку питань Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Рекомендації), за спеціальністю 11.2 - дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій. Проведення економічної експертизи керівником було передоручено іншому експерту, у зв`язку з закінченням терміну дії свідоцтва експерта, який був зазначений в ухвалі суду. У висновку не зазначено чи було таке рішення узгоджене із замовником (судом). За структурою вступна частина Висновку в цілому відповідає вимогам пункту 4.14 Інструкції № 53/5 із змінами і доповненнями, в редакції, чинній на час проведення експертизи. Проте, маються наступні зауваження щодо невідповідності вступної частини висновку експертів положенням пункту 4.12 Інструкції № 53/5, а саме, відсутній запис щодо позначення документальних матеріалів, які були об`єктом дослідження, відповідним штампом експерта; пункту 4.14 Інструкції № 53/5, а саме: не наведено перелік об`єктів, що підлягають дослідженню, не зазначено кількість аркушів документів, які надійшли на дослідження; не зазначено спосіб доставки та вид упаковки досліджуваних об`єктів та запис про відповідність матеріалів та об`єктів, що надійшли до експертної установи (експерта), матеріалам, зазначеним у документі про призначення експертизи. Наведений у вступній частині перелік використаних нормативних актів, довідкової літератури відповідає сучасному стану при дослідженні питань з документальної обґрунтованості розрахунків частки майна у разі виходу учасника зі складу засновників. Судовий експерт, який проводив аналіз, зазначає, що доцільно було б викласти питання у власній редакції щодо документальної обґрунтованості розрахунків частки майна учасника, а не відповідності розрахунку вартості частини майна вимогам чинного законодавства, що передбачено пунктом 2.2 розділу III Рекомендацій. У дослідницькій частині Висновку відповідно до вимог пункту 4.15 Інструкції № 53/5 Експертом перелічені застосовані ним методи дослідження, а саме: документальної перевірки та зіставлення, що відповідає методиці «Методи, способи та прийоми, які використовуються при проведенні судово-економічних експертиз» (реєстраційний код 11.0.08). Застосування методів послідовне та відповідає сучасному стану методичного забезпечення економічного дослідження. У дослідницькій частині Висновку описується процес дослідження та його результати, а також дається обґрунтований висновок. Відповідно до поставленого на економічне дослідження питання, експертне завдання передбачає дослідження даних сум внеску до статутного фонду підприємства та розрахунок розміру частини майна, що підлягає поверненню особі, яка вибула зі складу засновників з урахуванням даних товарознавчої, автотоварознавчої, оціночно-будівельної видів досліджень. Результати проведеного дослідження наданих документів та дані, зазначені в них, наведені у додатку до Висновку. У заключній частині Висновку, відповідно до вимог пункту 4.16 Інструкції № 53/5 Експертом надано категорійний висновок за результатами проведених досліджень по поставленому питанню, що відповідає проведеним дослідженням наданих документів. Проведеним аналізом Висновку в частині економічного дослідження встановлено, що він складений з частковим недотриманням вимог пунктів 4.12, 4.14 Інструкції № 53/5, які не впливають на результат проведеного дослідження.

За результатами обговорення питання, ураховуючи доводи Експерта та розгляду доданих документів, членами дисциплінарної палати ЦЕКК встановлено, що Експертом проведено Висновок у частині економічного дослідження без належних підстав (відповідного процесуального документа, ухвали суду, в якій їй було б доручено проведення експертизи), чим порушено вимоги пункту 1.8 Інструкції № 53/5, в якому визначено, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом). Також членами дисциплінарної палати ЦЕКК встановлено, що Експертом самостійно вибрано вихідні дані для проведення експертизи, чим порушено підпункту 2 пункту 4 розділу II Інструкції № 3505/5.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України від 25.02.1994 № 4038-XII "Про судову експертизу" (далі - Закон № 4038-XII, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Інструкція № 53/5), Положенням про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 № 301/5 (далі - Положення № 301/5).

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки визначені Законом № 4038-XII.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону № 4038-XII).

Законодавство України про судову експертизу складається із цього Закону, інших нормативно-правових актів (частина перша статті 2 Закону № 4038-XII).

Згідно зі статті 3 Закону № 4038-XII судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

Частиною першою статті 7 Закону № 4038-XII судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Відповідно до статті 7-1 Закону № 4038-XII підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Статтею 8 Закону № 4038-XII передбачено, що організація науково-методичного забезпечення судово-експертної діяльності та організаційно-управлінські засади діяльності державних спеціалізованих установ покладаються на міністерства та інші державні органи, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.

Судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до юридичної відповідальності (стаття 14 Закону № 4038-XII).

Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону № 4038-XII порядок проведення атестації та присвоєння чи позбавлення кваліфікаційних класів судового експерта визначається міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.

Частинами першою та третьою статті 17 Закону № 4038-XII передбачено, що для присвоєння та позбавлення кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів створюються експертно-кваліфікаційні комісії при міністерствах та інших центральних органах виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.

Порядок присвоєння кваліфікації судового експерта фахівцям чи позбавлення кваліфікації судового експерта фахівців, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, визначається Міністерством юстиції України. З цією метою при Міністерстві юстиції України створюється Центральна експертно-кваліфікаційна комісія, яка діє відповідно до положення про неї, що затверджується Міністерством юстиції України.

Так, на виконання вимог статей 8, 16, 17 Закону № 4038-XII та з метою належної організації роботи з атестації судових експертів наказом Мін`юсту від 03.03.2015 № 301/5 затверджено Положення про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів (далі Положення № 301/5).

Таким чином, реалізація частини третьої статті 17 Закону № 4038-XII щодо організації судово-експертної діяльності про присвоєння кваліфікації судового експерта фахівцям чи позбавлення кваліфікації судового експерта фахівців, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, в порядку визначеному Міністерством юстиції України, а також щодо створення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України знайшли своє відображення шляхом конкретизації у Положенні № 301/5, зокрема у розділі VI.

Відповідно до вимог Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до органів юстиції та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5, Положення № 301/5 пройшло державну реєстрацію.

У ході реєстрації проведено правову експертизу, яка включала перевірку відповідності Конституції та чинному законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), а також правилам нормопроєктувальної техніки.

На момент затвердження Положення № 301/5 редакція статті 14 Закону № 4038-XII передбачала, що судовий експерт на підставах і в порядку, визначених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної або кримінальної відповідальності.

До основних завдань Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України віднесено розгляд питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів (підпункт 7 пункту 2 розділу II Положення № 301/5).

З метою реалізації цієї норми Закону в Положенні № 301/5 міститься розділ VI, який регулює порядок розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів.

Так, відповідно до згаданого розділу Положення № 301/5, у редакції на час складання Висновку та на час прийняття дисциплінарною палатою ЦЕКК Рішення, судові експерти за порушення вимог законодавства України про судову експертизу під час проведення досліджень можуть бути притягнуті до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, у ЦЕКК наявні повноваження щодо розгляду питань дисциплінарної відповідальності судових експертів.

Відповідно до пункту 5 розділу VI Положення № 301/5 документами, на підставі яких розглядається питання дисциплінарної відповідальності судових експертів є, зокрема, звернення юридичних, фізичних осіб, які є учасниками справи, або кримінального провадження, або правовідносин, до яких залучено судового експерта з метою надання висновку, які містять, зокрема суть порушення, яке допущено судовим експертом, з посиланням на частину висновку експерта (у разі, коли наявність порушення підтверджується інформацією, що вказана у висновку) із зазначенням конкретних положень нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності (назва, пункт, частина тощо), які порушено експертом.

Підставою для розгляду питань щодо порушення дисциплінарного провадження є подання керівника структурного підрозділу Міністерства.

Подання вноситься за результатами перевірки відповідності поданого звернення вимогам пункту 5 розділу VI цього Положення.

Розділом II Положення № 301/5 встановлено, що ЦЕКК є колегіальним органом, який діє при Міністерстві юстиції України, а одним із його основних завдань є розгляд питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів.

У пункті 10 розділу VI Положення № 301/5 визначено, що за наслідками розгляду питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта дисциплінарна палата ЦЕКК приймає одне з таких рішень:

притягнути судового експерта до дисциплінарної відповідальності та застосувати відповідне дисциплінарне стягнення;

не притягати судового експерта до дисциплінарної відповідальності;

припинити дисциплінарне провадження.

Відповідно до пункту 12 розділу VI Положення № 301/5 до судових експертів можуть бути застосовані такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, попередження.

Згідно з пунктом 13 розділу VI Положення № 301/5 при обранні виду дисциплінарного стягнення дисциплінарна палата ЦЕКК враховує факт визнання судовим експертом своєї вини, тяжкість наслідків, які настали в результаті вчинення дисциплінарного проступку, вжиті судовим експертом заходи для недопущення настання негативних наслідків або їх усунення, відомості щодо обставин, за яких вчинено дисциплінарний проступок, а також те, чи застосовувалися раніше до судового експерта дисциплінарні стягнення, та інші відомості, що його характеризують як судового експерта (досвід роботи судовим експертом тощо).

З матеріалів справи встановлено, що звернення надійшло від належного учасника судового розгляду та рішенням дисциплінарної палати ЦЕКК № 4 порушено дисциплінарне провадження.

На засіданні дисциплінарної палати ЦЕКК, членами дисциплінарної палати ЦЕКК заслухано усні пояснення позивача, а також досліджено інші матеріали дисциплінарного провадження та звернення, яке стало підставою для порушення провадження.

За результатом розгляду, відповідачем прийнято рішення, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стало порушення вимоги пункту 1.8 Інструкції № 53/5, в якому визначено, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом). Також членами дисциплінарної палати ЦЕКК встановлено, що Експертом самостійно вибрано вихідні дані для проведення експертизи, чим порушено підпункту 2 пункту 4 розділу II Інструкції № 3505/5.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції № 53/5 підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Результати проведення експертизи викладаються у письмовому документі - висновку експерта.

В інших випадках проводиться експертне дослідження, підставою для якого є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.

Результати проведення експертних досліджень викладаються у письмовому документі - висновку експертного дослідження.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 53/5 керівник експертної установи розглядає отримані матеріали і доручає відповідному структурному підрозділу експертної установи організувати проведення експертизи.

При цьому він може безпосередньо призначити експерта та встановити строк виконання експертизи відповідно до вимог цієї Інструкції або передати вирішення цих питань заступнику керівника експертної установи чи керівникові підрозділу. Якщо в експертній установі не проводяться певні види експертиз та відсутні фахівці з певної галузі спеціальних знань, керівник експертної установи повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), та повертає матеріали справи без виконання.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для проведення експертизи є відповідний процесуальний документ, який надсилається з відповідними документами, а керівник експертної установи розглядає матеріали та доручає проведення експертизи відповідному підрозділу або експерту.

Водночас, відповідно до приписів статті 104 Цивільного процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 108 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо суд призначив проведення експертизи експертній установі, керівник такої установи доручає проведення експертизи одному або декільком експертам. Ці експерти надають висновок від свого імені і несуть за нього особисту відповідальність.

Тобто, приписами зазначених статей визначено право суду визначати відповідного експерта, якому доручено проведення судової експертизи та якого попереджає про кримінальну відповідальність, а у разі визначення експертної установи відповідних експертів визначає керівник експертної установи.

З матеріалів справи встановлено що ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 19.03.2020 у справі № 740/1678/17 призначено комплексну судову експертизу проведення якої доручено експертам ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз», зокрема, Паламарчук Олені Миколаївні (економічна експертиза).

Судом доручено проведення відповідної експертизи відповідному експерту.

Водночас, керівником ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» доручено проведення економічної експертизи позивачу, оскільки у експерта- Паламарчук О.М. термін дії свідоцтва закінчився 28.07.2019 і не був продовжений.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4.7. Інструкції № 53/5 якщо проведення комплексної експертизи не може бути здійснене силами експертів даної експертної установи, її керівник повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), та просить залучити до проведення експертизи експерта відповідної спеціалізації. Залучення такого експерта проводиться з дотриманням вимог процесуального законодавства України.

На переконання суду у разі визначення судом в ухвалі відповідного експерта для проведення судової експертизи і не можливості залучення такого експерта з об`єктивних причин, керівник експертної установи повідомляє суб`єкта призначення експертизи для здійснення заміни (залучення) такого експерта відповідно до законодавства.

Отже, суд дійшов висновку, що спірне рішення в частині порушення пункту 1.8 Інструкції № 53/5 є обґрунтованим.

Щодо посилання відповідача про самостійний вибір позивачем вихідних даних для проведення експертизи, чим порушено підпункту 2 пункту 4 розділу II Інструкції № 3505/5, суд зазначає.

Довідкою від 10.12.2021, складеної судовим експертом ОНДІСЕ за результатами аналізу Висновку експертів № 86/06-2019, встановлені не впливаючи на результат проведеного дослідження зауваження (за висновком експерта ОНДІСЕ), а саме, що його вступна частина складена з частковим недотриманням вимог п. 4.12, п.4.14 Інструкції № 53/5, зокрема: в описі документів, що надійшли на комплексне дослідження вказано кількість томів таких документів (томів справи) без вказування кількості сторінок кожного тому справи, однак, кількість томів справи, що надійшла на дослідження вказана у Висновку № 86/06-2019 рівно так як вказано в процесуальному документі про призначення експертизи - без кількості сторінок кожного тому справи; щодо не наведення у вступній частині висновку переліку об`єктів, що підлягали дослідженню, то такі об`єкти дослідження вказуються в дослідницькій частині економічного дослідження (з посиланням на том і аркуш справи № 740/1678/17), а у вступній частині вказано відомості про надані матеріали - матеріали цивільної справи № 740/1678/17.

Відповідачем не вказано, яких саме вихідних даних експертом вибрано, як вони вплинули на результат (висновок) проведеної експертизи.

За приписами КАС України рішення суб`єкта владних повноважень повинно відповідати приписам статті 2.

З наведеного, вказане посилання суд відхиляє за необґрунтованості.

Також суд звертає увагу, що ключовим принципом дисциплінарного провадження є забезпечення його законності, обґрунтованості та відповідності нормам чинного законодавства. Дисциплінарна палата ЦЕКК повинна ухвалювати рішення виключно на підставі законних та обґрунтованих скарг (звернень).

Недотримання цього принципу не лише порушує законні права судових експертів, а й створює ризик зловживань та необґрунтованого переслідування. Ухвалення рішень на підставі звернень осіб, які не мають відповідного права, суперечить основоположним засадам правової визначеності, принципам верховенства права та справедливості. Саме тому рішення, прийняті за такими зверненнями, є процедурним порушенням і мають бути скасовані.

Крім того, недотримання встановленої процедури може призвести до виникнення прецедентів, що дискредитують систему дисциплінарного контролю та ставлять під сумнів її ефективність. Будь-які рішення, ухвалені без належної правової підстави, створюють небезпечний прецедент свавільного застосування дисциплінарних санкцій, що може сприяти вибірковому правозастосуванню та порушенню принципу рівності перед законом.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За встановлених обставин, суд констатує, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про порушення позивачем приписів пункту 1.8 Інструкції № 53/5, що є визначальним у спірних правовідносинах.

Виходячи з цього, суд, оцінивши наявні у справі докази та доводи сторін, виходячи з положень законодавства, що регулюють спірні відносини та беручи до уваги обставини даної справи, дійшов висновку, що рішення відповідача є обґрунтованим.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позов задоволено не підлягає, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива