Справа № 420/32835/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 03.06.2024 р. №85 про відмову ОСОБА_1 у переході на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу, на підставі заяви №1092 від 27.05.2024 року.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.04.1992 року по 16.08.1999 року в органах державної податкової служби та з 20.08.2001 року по 21.04.2009 року в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, що враховується при призначенні пенсії за віком державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ Про державну службу.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 27.05.2024 року пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII Про державну службу у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці №1676/0/31-24 від 27.05.2024 р.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області з 10.05.2024 року та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 27.05.2024 року через Веб-портал Пенсійного фонду України позивач звернулася з заявою про призначення пенсії (Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами) та надала відповідні документи, які визначають право на пенсію за віком державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу», зокрема: - трудову книжку НОМЕР_1 , дата заповнення 26.08.1981 р., яка містить відповідні записи про періоди роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби; - довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) вих. №1676/0/31-24 від 27.05.2024 р., яка видана Департаментом економічного розвитку Дніпропетровської обласної державної адміністрації; - довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби вих. №1677/0/31-24 від 27.05.2024 р., яка видана Департаментом економічного розвитку Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

За принципом екстериторіальності, заява позивача розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, рішенням якого від 03.06.2024 р. №85 позивачу було відмовлено у переході на пенсію за Законом України «Про державну службу».

Через Веб-портал ПФУ 17.07.2024 р. ВЕБ-15001-Ф-С-24-118905 та 01.08.2024 р. ВЕБ-15001-Ф-С-24-127322, позивач зверталася до відповідача ГУ ПФУ в Одеській області з проханням надати роз`яснення, чому період роботи в Державній податковій інспекції з 01.04.1992 по 16.08.1999 не включається до стажу державної служби. Відповідачем ГУ ПФУ в Одеській області, за результатами розгляду зазначених звернень, надано відповіді за №21922-20396/Л-02/8-1500/24 від 01.08.2024 р. та №23188-21717/Л-02/8-1500/24 від 16.08.2024 р. про відсутність підстав для зарахування періодів роботи позивача в Державній податковій інспекції з 01.04.1992 по 16.08.1999 до стажу державної служби.

19.07.2024 р. ВЕБ-15001-Ф-С-24-120184 та 13.08.2024 р. ВЕБ-15001-Ф-С-24-133774, позивач також зверталася до відповідача ГУ ПФУ в Одеській області з проханням надати роз`яснення, чому до стажу державної служби не зараховано період роботи з 20.08.2001 по 21.04.2009 в органах місцевого самоврядування. Відповідачем ГУ ПФУ в Одеській області за результатами розгляду зазначених звернень надано відповіді за № 22150-20598/Л-02/8-1500/24 від 05.08.2024 р. та № 24182-22791/Л-02/8-1500/24 від 28.08.2024 р. про відсутність підстав для зарахування періодів роботи позивача з 20.08.2001 по 21.04.2009 в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби.

Позивач вважає, що відповідач ГУ ПФУ в Житомирській області, приймаючи рішення від 03.06.2024 р. №85, діяло не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, чим порушило права позивача на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою судді від 28.10.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Також, судом ухвалено про витребування від відповідача належним чином засвідчених копій матеріалів пенсійної справи позивача для залучення до матеріалів справи.

06.11.2024р. від відповідача ГУ ПФУ в Одеській області судом були отримані копії матеріалів пенсійної справи позивача (а.с. 66 83)

08.11.2024р. від відповідача ГУ ПФУ в Одеській області судом був отриманий відзив на позовну заяву (а.с. 85-90), в якому відповідач заперечував щодо вимог позовної заяви, вважає їх незаконними, безпідставними та просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 27.05.2024 року позивачем через Веб-портал Пенсійного фонду України подано заяву про перерахунок пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів. За принципами екстериторіальності заяву та надані документи направлені на розгляд до ГУ ПФУ в Житомирській області. За наслідками розгляду заяви ГУ ПФУ в Житомирській області 03.06.2024р. прийнято рішення №85 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю станом на 01.05.2016р. необхідного стажу державного службовця.

Позивач перебуває на обліку в ГУ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10.05.2024р. На дату призначення пенсії загальний стаж позивача складав 37 років 10 місяців 2 дні. Відповідач вказує, що стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016р. складає 7 років 1 місяць 8 днів, замість необхідного 10 років.

Відповідач вважає, що час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право призначення пенсії на дату набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Також, відповідач вважає, що посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, а не ранг державного службовця, і, відповідно, ці посади не належать до категорії посад державної служби.

Відповідач вказує, що вимога позивача щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 27.05.2024 року пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII Про державну службу у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці №1676/0/31-24 від 27.05.2024 р. є передчасною, оскільки відомості, наведені у довідці не досліджувалися Пенсійним фондом у зв`язку з відсутністю права на пенсію з урахуванням стажу роботи на державній службі.

02.12.2024р. від відповідача ГУ ПФУ в Житомирській області судом були отримані копії матеріалів пенсійної справи позивача та відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає позов безпідставним та необґрунтованим, а дії Управління законними і вмотивованими, а тому просив суд відмовити позивачу в задоволені позову. 27.05.2024 року позивачем через Веб-портал Пенсійного фонду України подано заяву про перерахунок пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів. За принципами екстериторіальності заяву та надані документи на розгляд направлені до ГУ ПФУ в Житомирській області. За наслідками розгляду заяви ГУ ПФУ в Житомирській області 03.06.2024р. прийнято рішення №85 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю станом на 01.05.2016р. необхідного стажу державного службовця.

Відповідач вважає, що позивач помилково ототожнює категорії посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами КМУ, зі стажем державної служби, який дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки зі стажем державної служби, що дає право на призначення пенсії відповідно до вимог ст. 37 Закону № 3723.

Відповідач вказує, що станом на 01.05.2016р. у позивача стаж державної служби становить 07 років 01 місяць 08 днів. Також відповідач вказує, що право на розрахунок пенсії із врахуванням довідок №1677/0/31-24 та №1676/0/31-24 Позивач не має.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 (а.с. 15-16).

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області з 10.05.2024 року та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27.05.2024 року через Веб-портал Пенсійного фонду України, позивач звернулася з заявою про призначення пенсії за Законом України «Про державну службу» та надала додаткові документи (а.с. 42).

Відповідно трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 18-39), позивач з 01.04.1992 по 16.08.1999р. працювала в державній податковій інспекції (а.с. 23-27), у період з 20.08.2001 по 21.04.2009 позивач працювала в органах місцевого самоврядування, а саме: в Дніпропетровській міській раді (а.с. 31-35).

Тобто, трудова книжка позивача містить відповідні записи про періоди роботи у вказаному державному органі та органі місцевого самоврядування.

Відповідно довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) вих. №1676/0/31-24 від 27.05.2024р. (а.с.44), яка видана Департаментом економічного розвитку Дніпропетровської обласної державної адміністрації, позивач працювала в Департаменті економічного розвитку Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Відповідно довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби вих. №1677/0/31-24 від 27.05.2024р. (а.с.45), яка видана Департаментом економічного розвитку Дніпропетровської обласної державної адміністрації, виплат за квітень 2024р. позивач не мала.

За принципом екстериторіальності, заява позивача розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, рішенням якого від 03.06.2024 р. №85 (а.с.46) позивачу було відмовлено у переході на пенсію відповідно Закону України «Про державну службу» та вказано, що позивач на даний вид пенсії не має права, оскільки станом на 01.05.2016р. у позивача стаж державного службовця складає 7 років 1 місяці та 8 дні (до набрання чинності Закону України Про державну службу в органах місцевого самоврядування) та посадах визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ.

Через Веб-портал ПФУ, 17.07.2024 р. ВЕБ-15001-Ф-С-24-118905 (а.с.47) та 01.08.2024 р. ВЕБ-15001-Ф-С-24-127322 (а.с. 51) позивач зверталася до ГУ ПФУ в Одеській області з проханням надати роз`яснення, чому період роботи в Державній податковій інспекції з 01.04.1992 по 16.08.1999 не включається до стажу державної служби.

ГУ ПФУ в Одеській області за результатами розгляду зазначених звернень надано відповіді за №21922-20396/Л-02/8-1500/24 від 01.08.2024 р. (а.с. 48) та №23188-21717/Л-02/8-1500/24 від 16.08.2024 р. (а.с. 52) про відсутність підстав для зарахування періодів роботи позивача в Державній податковій інспекції з 01.04.1992 по 16.08.1999 до стажу державної служби.

Також, через Веб-портал ПФУ 19.07.2024 р. ВЕБ-15001-Ф-С-24-120184 (а.с. 49) та 13.08.2024 р. ВЕБ-15001-Ф-С-24-133774 (а.с. 53) позивач зверталася до ГУ ПФУ в Одеській області з проханням надати роз`яснення чому до стажу державної служби не зараховано період роботи у період з 20.08.2001 по 21.04.2009 в органах місцевого самоврядування.

ГУ ПФУ в Одеській області за результатами розгляду зазначених звернень надано відповіді за № 22150-20598/Л-02/8-1500/24 від 05.08.2024 р. (а.с.50) та № 24182-22791/Л-02/8-1500/24 від 28.08.2024 р. (а.с. 54) про відсутність підстав для зарахування періодів роботи позивача з 20.08.2001 по 21.04.2009 в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 09.07.2003 року №1058-IV?«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016 року.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До 01.05.2016 року діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України? «Про державну службу» № 3723-XII (далі - Закон № 3723-VIII).

Згідно з частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України ?"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01.05.2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Також, згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Такі ж висновки щодо застосування норм права неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 року у справі № 265/3709/17, від 19.03.2019 року у справі №357/1457/17, від 01.04.2020 року у справі №607/9429/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2024 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №889-VIII. На момент звернення з даною заявою позивач отримувала пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV.

При цьому, судом встановлено, що відповідно трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 18-39), позивач з 01.04.1992 по 16.08.1999р. працювала в державній податковій інспекції на посадах державного податкового інспектора, старшого податкового інспектора, їй присвоювалися персональне звання «інспектор податкової служби ІІ ранга», спеціальне звання «інспектор податкової служби І ранга». Крім того, 01.03.1994 року позивач прийняла Присягу державного службовця, про що також наявний запис № 21 у трудовій книжці (а.с. 23-27).

Відповідно до ст.1 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ, який був чинним в період спірного періоду трудової діяльності позивача, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Частиною 18 ст.37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ було передбачено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII час перебування на посаді державної служби відповідно до цього Закону, входить до стажу державної служби.

У постанові від 22.10.2013 року у справі № 21-340а13 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Враховуючи наведене, періоди роботи позивача з 01.04.1992 по 16.08.1999р. на посадах державної служби, в органах податкової інспекції ( у тому числі Державної податкової служби України), підлягає зарахуванню до стажу державної служби в силу наведених вище законодавчих вимог.

Також судом встановлено, що відповідно трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 18-39), у період з 20.08.2001 по 21.04.2009р. позивач працювала в органах місцевого самоврядування, а саме: в Дніпропетровській міській раді на посадах головного спеціаліста відділу, заступника начальника управління (посади шостої категорії, п`ятої категорії), з присвоєнням позивачу 11 рангу, 10 рагну, 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування. Також трудова книжка позивача містить запис № 35 про прийняття позивачем Присяги посадової особи місцевого самоврядування (а.с. 31-35).

Відповідно до ст.1 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ, який був чинним в період спірного періоду трудової діяльності позивача, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, в спірний період було визначено Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою КМУ від 03.05.1994р. № 283, згідно з пунктом 2 якого до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування № 2493-14.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховуються: час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Враховуючи наведене, періоди роботи позивача з 20.08.2001 по 21.04.2009р. в органах місцевого самоврядування України, підлягає зарахуванню до стажу державної служби в силу наведених вище законодавчих вимог.

Отже, станом на 01.05.2016 року позивач мала стаж державної служби, з урахуванням безпідставно неврахованого відповідачем стажу з 01.04.1992 по 16.08.1999 та з 20.08.2001 по 21.04.2009, понад 22 роки, за необхідних 20 років стажу, що є достатнім для призначення пенсії за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Також позивач задовольняє іншим вимогам ст.37 Закону № 3723-ХІІ щодо віку та страхового стажу: їй виповнилося 60 років, тобто виконана умова щодо віку; та позивач має необхідний загальний страховий стаж, тобто умова щодо наявності відповідного страхового стажу теж виконана. Іншого відповідачем у спірному рішенні встановлено не було.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №? 889-VIII, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 03.06.2024 р. №85 (а.с.46), яким позивачу було відмовлено у переході на пенсію відповідно Закону України «Про державну службу», є безпідставним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Також слід задовольнити вимогу позивача щодо зобов`язання відповідача ГУ ПФУ в Житомирській області зарахувати позивачу періоди роботи з 01.04.1992 року по 16.08.1999 року в органах державної податкової служби та з 20.08.2001 року по 21.04.2009 року в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, що враховується при призначенні пенсії за віком державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ Про державну службу та призначити позивачу пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII Про державну службу.

Щодо вимоги позивача в частині розміру цієї пенсії (60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці №1676/0/31-24 від 27.05.2024 р.), суд зауважує, що дана вимога є передчасною, оскільки спірним рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вказаним законом, і розмір пенсії не є спірним, а права позивача в цій частині наразі не є порушеними. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити як у заявлених передчасно, за відсутності спору з вказаного питання.

Стосовно зазначення позивачем в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, суд зауважує, що вимоги до вказаного відповідача у позові взагалі відсутні, що залишилося поза увагою суду на стадії відкриття провадження у справі. Тому позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.3 ст.139 КАС України, суд присуджує стягнення на користь позивача здійснених нею документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області пропорційно до задоволених вимог, у розмірі 1200 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (адреса: вул. О. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 03.06.2024 р. №85 про відмову ОСОБА_1 у переході на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу, на підставі заяви №1092 від 27.05.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.04.1992 року по 16.08.1999 року в органах державної податкової служби та з 20.08.2001 року по 21.04.2009 року в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, що враховується при призначенні пенсії за віком державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ Про державну службу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 27.05.2024 року пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII Про державну службу.

У решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1200 грн (одна тисяча двісті гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів