Справа № 440/9504/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: К.І. Клочко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 р. Справа № 440/9504/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2024, по справі № 440/9504/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у здійсненні перерахунку та нарахування пенсії ОСОБА_1 з порушенням невиконанням вимог постанови пп. 3 п. 4 постанови 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не призначення пенсії по інвалідності, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за 26 квітень 1986 року, в розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі довідки від 08 травня 2012 року №17-14/Ф-68 виданої ВПО УВС Полтавського горісполкому, та не взяття розміру заробітної плати в повній сумі 615.0 крб, за одноразову винагороду перераховану згідно з наказом МВС СССР №149 від 26.05.1986 року та згідно списку особового складу УПО УВД Київського горісполкому за фактичну роботу в зоні відчуження Чонобильської АЕС за 26 квітня 1986 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 667,77 крб. (шість сот шістдесят сім карбованців 77 коп.) за 1 день 26 квітня 1986 року на підставі довідки довідки ВПО УВС Полтавського облвиконкому від 08 травня 2012 року №17-14/Ф-68 відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дотриманням пп. 3 п. 4 і п.8, 9 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 лютого 2024 року з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що одноразова винагорода у сумі 615,00 крб повинна не додаватися відповідачем до суми обчисленої заробітної плати, а входити до розрахунку заробітної плати та обчислюватись наступним чином: 27,32 крб. + 6,94 крб. + 18,51 крб. + 615 крб. = 667,77 крб. (0,00668 грн.).

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 з 01.01.2005 призначено пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

08.05.2012 Управлінням Міністерства надзвичайних ситуацій України в Полтавській області складено довідку №17-14/Ф-68 про те, що ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження з 26.04.1986 по 26.04.1986 по місцю роботи ВПО УВС Полтавського облвиконкому на посаді інспектора СВПЧ-1, виплачена заробітна плата 667,77 крб з урахуванням коефіцієнта 4 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7, із розрахунку:

збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження -6,94 крб;

оплата праці за дні роботи в зоні 27,32 крб;

резерв 1/3 робочого часу з виплатою денної ставки посадового окладу і окладу за звання -18,51 крб;

одноразова винагорода умовно перерахована згідно Наказу МВС СРСР №0149 від 26.05.1986 615,00 крб.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.09.2012 у справі 1616/3117/2012 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Ленінського районі в м. Полтави провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про грошове забезпечення в зоні ЧАЕС за 26 квітня 1986 року від 08 травня 2012 року, виданої Управлінням Міністерства надзвичайних ситуацій України в Полтавській області з 01 травня 2012 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.12.2013 у справі №553/4177/13-а зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави провести розрахунок, призначити та проводити виплати, ОСОБА_1 пенсії по інвалідності із заробітку за роботу в зоні відчуження за 26 квітня 1986 року в розмірі відшкодування фактичних збитків із бази грошового забезпечення, збереженого середнього заробітку за дні роботи в зоні відчуження, одноразової винагороди та доплати за перебування у резерві в стані бойової готовності, що визначений в довідці №17-14/Ф-68 від 08 травня 2012 року і становить 667,77 крб., з дотриманням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01 вересня 2013 року.

17.04.2004 позивач, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про надання відповіді на приведений ним розрахунок пенсії за рішенням суду з урахуванням даних довідки про фактичну заробітну плату в зоні відчуження від 08.05.2012 № 17-14/Ф-68 в повній отриманій в зоні Чорнобильської АЕС 667,77 крб, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За результатами розгляду заяви Головне управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача листом № 13779-12361/Ф-02/8-1600/24 від 23.07.2024 про те, що розрахунок заробітної плати для обчислення розміру пенсії проведено наступним чином: 27,32 крб.+6,94 крб.+18,51 крб. = 52,77 крб. : 1 (1 день) х 30 (30 днів квітня 1986). Заробітна плата для обчислення пенсії за повний місяць квітень 1986, з урахуванням одноразової винагороди, склала 2205 крб. (1590 крб. + 615 крб.).

У вказаній відповіді також зазначено, що за таких умов коефіцієнт заробітної плати для обчислення розміру пенсії становить 12,31844 (2205 крб: 179 крб.). Обчислення розміру пенсії позивача здійснюється у відповідності з чинним законодавством, з урахуванням судових рішень та з урахуванням суми заробітної платті зоні Чорнобильської АЕС.

Не погодившись з таким розрахунком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання протиправними дій відповідача.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п.6 ч.1ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991(далі -Закон №796-ХІІ).

Згідност.1 Закону №796-XII цей акт права спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відповідно до ст. 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частинами 1, 2 ст. 54 Закону №796-XII передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 Закону №796-XII порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 57 Закону №796-ХІІ визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - заробітна плата (дохід) визначається шляхом поділу загальної суми заробітної плати (доходу) за календарні місяці роботи на кількість зазначених місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - заробітна плата (дохід) визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - заробітна плата (дохід) визначається за відповідний календарний місяць з додаванням до заробітної плати (доходу) на основній роботі.

Для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 цього Закону, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, особам, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Порядок визначення заробітної плати (доходу), у тому числі заробітної плати (доходу), передбаченої частиною четвертою цієї статті, для обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення, визначений Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 (далі Порядок № 1210).

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).

Пунктом 6 Порядку № 1210 встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 № 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленої заробітної плати (обчисленого доходу).

Пунктом 8 Порядку № 1210 передбачено, що в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців.

Відповідно до п. 9 Порядку № 1210 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою: П = Зс х Кзс х Кв:100%,

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески за 2014-й, 2015-й та 2016 роки, збільшена (збільшений) на відповідні коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, визначені починаючи з 2019 року згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663);

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс = Ск : К,

де Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) (Кз1 + Кз2 + Кз3 + + ... + Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження у 1986-1990 роках;

К - кількість місяців, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу).

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) (Кз1, Кз2, Кз3, ..., Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження, який враховується під час обчислення пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зсм,

де Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зв - сума заробітної плати (доходу) за роботу в зоні відчуження за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), за період 1986-1990 років;

Зсм - показник середньомісячної заробітної плати (доходу) робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 р. № 1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" (Офіційний вісник України, 2003 р., № 47, ст. 2431), за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), за період 1986-1990 років.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до довідки №17-14/Ф-68, виданої Управлінням Міністерства надзвичайних ситуацій України в Полтавській області, ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження з 26.04.1986 по 26.04.1986 по місцю роботи ВПО УВС Полтавського облвиконкому на посаді інспектора СВПЧ-1, виплачена заробітна плата 667,77 крб з урахуванням коефіцієнта 4 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7, із розрахунку:

збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження -6,94 карб;

оплата праці за дні роботи в зоні 27,32 крб;

резерв 1/3 робочого часу з виплатою денної ставки посадового окладу і окладу за звання -18,51 крб;

одноразова винагорода умовно перерахована згідно Наказу МВС СРСР №0149 від 26.05.1986 615,00 крб.

При цьому, з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.05.2024 № 10274-9165/Ф-02/8-1600/24 вбачається, що при розрахунку заробітної плати суми: 27,32 крб. + 6,94 крб. + 18,51 крб. = 52,77 крб. (0,00053 грн.) поділені на 1 та помножені на 30 (розрахунок військовослужбовців) до отриманої суми додано 0,00615 грн (одноразова винагорода умовно перерахована згідно Наказу МВС СРСР № 0149 від 26.05.1986) = 0,02205 грн.

Коефіцієнт заробітної плати, розрахований за формулою: 0,02205 (сума заробітної плати) : 0,00179 (показник середньомісячної заробітної плати робітників та службовців зайнятих у галузях національної економіки за 1986 рік), становить 12,31844.

Таким чином, при здійсненні обчислення суми заробітної плати (доходу) за роботу в зоні відчуження за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), за період 1986-1990 років позивача одноразова винагорода у сумі 615,00 крб. була додана відповідачем до суми обчисленої заробітної плати відповідно до пункту 6 Порядку № 1210.

Крім того, абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17.05.1986 № 0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української PCP дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов`язаних, що зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у III зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом другим пункту 1 цього наказу передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - III зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

Відтак, позивачу на виконання вимог вказаного наказу виплачено одноразову винагороду у 3-кратному розмірі виходячи з посадового окладу та окладу за військовим і спеціальним званням.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що одноразова винагорода умовно перерахована згідно Наказу МВС СРСР №0149 від 26.05.1986 не може бути включена до обчислення заробітної плати (доходу) згідно підпункту 4 пункту 3 Порядку № 1210, оскільки вказана одноразова винагорода не виплачувалася військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу у 3-кратному розмірі виходячи з посадового окладу та окладу за військовим і спеціальним званням за кожен день зайняття на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Водночас, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до помилкової методології розрахунку розміру пенсії позивача, не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені у позовній заяві, та з урахуванням яких судом першої інстанції вже надано оцінку встановленим обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 по справі № 440/9504/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло