Справа № 580/2726/25
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року справа № 580/2726/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), третя особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) подала позов до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (далі Відділ ДВС, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 73547171 від 29 грудня 2023 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 73547171 від 29 грудня 2023 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника № 73547171 від 05 березня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що про існування постанов від 29.12.2023 про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору дізналась лише 06.03.2025 після надходження повідомлення від банку про блокування рахунку та ознайомлення цією ж датою з матеріалами виконавчого провадження.

Позивачка зазначає, що спірні постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору є протиправними, адже вимога Головного управління ДПС у Черкаській області, як виконавчий документ, подана з пропуском строку пред`явлення її до виконання.

Крім того, державний виконавець не виконав вимог Закону України Про виконавче провадження щодо направлення рекомендованим поштовим відправленням постанови про відкриття виконавчого провадження, чим позбавив позивачку можливості належним чином реалізувати свої права як учасника виконавчого провадження.

Також позивачка вказує, що постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Позивачка зазначає, що у матеріалах виконавчого провадження міститься повідомлення стягувача про відкликання вимоги, яка стала підставою для відкриття виконавчого провадження, відтак державний виконавець за відсутності майнових претензій з боку стягувача невиправдано втрутився у право на мирне володіння майном.

Ухвалою від 18.03.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Черкаській області та вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

26.03.2025 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що постанови старшого державного виконавця Марченка Є.В. від 29.12.2023 є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Вказав про закінчення виконавчого провадження № 73547171 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, у зв`язку із чим вважає, що права позивача на даний час ніяким чином не порушені та не обмежені.

Пояснення від третьої особи до суду не надходили.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

На виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 73547171 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Черкаській області боргу у сумі 16828,17 грн, згідно вимоги ГУ ДПС у Черкаській області від 17.08.2023 № Ф-3698-2300У.

Суд встановив, що згідно вимоги ГУ ДПС у Черкаській області від 17.08.2023 № Ф-3698-2300У, сума боргу, що підлягає стягненню у примусовому порядку станом на дату набрання чинності вимогою 6828,17 грн.

ГУ ДПС у Черкаській області подало до відповідача заяву про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2023 № 8788/5/23-00-13-04-11, згідно вимоги від 17.08.2023 № Ф-3698-2300У на суму 6828,17 грн (зареєстрована 02.12.2023).

29.12.2023 державний виконавець прийняв постанови:

- про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Черкаській області боргу у сумі 16828,17 грн;

- про стягнення виконавчого збору у розмірі 1682,82 грн.

05.03.2025 головний державний виконавець наклав арешт на кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 18791,74 гривень.

Позивачка вважає спірні постанови протиправними, а тому звернулась в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Спірні відносини врегульовані Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VIII).

Згідно статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIIІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: рішень інших державних органів, рішень (актів) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Приписами статті 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Надаючи оцінку обставинам правомірності відкриття виконавчого провадження суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, строк пред`явлення вимоги від 17.08.2023 № Ф-3698-2300У завершився 18.11.2023.

Суд встановив, що заява ГУ ДПС у Черкаській області № 8788/5/23-00-13-04-11 про відкриття виконавчого провадження згідно вимоги від 17.08.2023 № Ф-3698-2300У на суму 6828,17 грн подана 22.11.2023 (вх. Першого відділу № 22146/26.20-40 від 02.12.2023).

Таким чином, вищезазначена вимога подана після завершення строку її пред`явлення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин державний виконавець, на переконання суду, мав повернути вимогу від 17.08.2023 № Ф-3698-2300У без прийняття до виконання.

Суд також зазначає, що згідно вимоги ГУ ДПС у Черкаській області від 17.08.2023 № Ф-3698-2300У, сума боргу, що підлягає стягненню у примусовому порядку станом на дату набрання чинності вимогою 6828,17 грн, про що також зазначило ГУ ДПС у Черкаській області у заяві про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2023 № 8788/5/23-00-13-04-11.

Таким чином, сума боргу, що підлягала стягненню у примусовому порядку становила 6828,17 грн, натомість державний виконавець відкрив виконавче провадження щодо стягнення з позивачки боргу у сумі 16828,17 грн, тобто у розмірі, що перевищує суму боргу, що підлягає стягненню у примусовому порядку.

За таких обставин суд доходить висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження та необхідність її скасування.

З урахуванням зазначеного суд також доходить висновку про протиправність:

- постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 1682,82 грн, оскільки вказана сума перевищує 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню (6828,17 грн) згідно ч. 2 ст. 27 Закону 1404-VIII;

- постанови про арешт коштів боржника, оскільки арешт накладено на суму 18791,74 грн, що перевищує фактичну суму боргу. Крім того, згідно повідомлення ГУ ДПС у Черкаській області від 14.08.2024 № 6016/5/23-00-13-04-08 (вх. відділу від 19.08.2024 № 9991/26.20-42) вимога від 17.08.2023 № Ф-3698-2300У вважається відкликаною у зв`язку із погашенням позивачкою боргу на суму 6828,17 грн. За таких обставин, у державного виконавця були відсутні підстави визначені Законом № 1404-VIII для накладення арешту на кошти позивачки.

Доводи представника відповідача про те, що права позивачки на даний час ніяким чином не порушені з огляду на закінчення виконавчого провадження № 73547171, суд відхиляє як необґрунтовані з вищенаведених підстав.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови слід визнати протиправними та скасувати.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки є обґрунтованими, у зв`язку із чим адміністративний позов належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 73547171 від 29 грудня 2023 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 73547171 від 29 грудня 2023 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 73547171 від 05 березня 2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (18028, м. Черкаси, просп. Хіміків, 50, );

3) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 15.04.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК