Справа № 560/19039/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19039/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

15 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №60/22-01-24-10 від 30.09.2024 про виключення з Реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії щодо виключення ФОП ОСОБА_1 реєстру платників єдиного податку з 30.09.2024;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області поновити реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку з 30.09.2024 шляхом включення до реєстру платників єдиного податку Державної податкової служби України у 2024 році, про що внести запис до реєстру платників єдиного податку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що посилання в акті перевірки лише на КВЕД 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку» не свідчить про встановлення відповідачем здійснення позивачем заборонених видів діяльності, визначених підпунктом 291.5.1. пункту 291.5 статті 291 ПК України. Вказує, що в акті зазначено, що при проведенні доперевірочного аналізу використано дані інформаційно-комунікаційних системах ДПС України. Однак на переконання позивача, факт здійснення платником податків заборонених видів діяльності, можна встановити лише за наслідками проведення документальної перевірки під час дослідження документів відповідного платника податків щодо реально здійснюваної ним діяльності. Просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №60/22-01-24-10 від 30.09.2024 про виключення з Реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку третьої групи з 30.09.2024, шляхом включення до реєстру платників єдиного податку.

У задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до норм Закону №1089 та керуючись 8 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України заборона перебування на спрощеній системі оподаткування стосується суб`єктів господарювання, які в рамках надання послуг у сфері електронних комунікацій здійснюють технічне обслуговування та експлуатацію відповідних мереж, у тому числі надають доступ до таких мереж, тому платники єдиного податку - фізичні особи - підприємці при постачанні електронних комунікаційних послуг не мають права обирати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Вважає, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області під час прийняття рішення діяло виключно у відповідності з Податковим кодексом України та іншими законами України, у межах повноважень наданих чинним законодавством. Оскаржуване рішення винесено на підставі, у межах повноважень контролюючого органу, у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Хмельницькій області, Полонська ДПІ (м. Полонне) з 05.08.2019, стан платника податків 0 - платник податків за основним місцем обліку та з 05.08.2019 року перебуває на спрощеній системі оподаткування 3 група, ставка 5 відсотків, основний вид діяльності згідно КВЕД-2010: 61.10 «Дiяльнiсть у сферi проводового електрозв`язку».

Головним державним інспектором Шепетівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУДПС у Хмельницькій області проведено доперевірочний аналіз дотримання вимог законодавства в частині права застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання вимог п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.

Рішенням Головного управління ДПС у Хмельницькій області №60/22-01-24-10 від 30.09.2024 ФОП ОСОБА_1 виключено з Реєстру платників єдиного податку з 30.09.2024. Підставою виключення з Реєстру є пункт 299.10 статті 299 Податкового кодексу України.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог частково.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Положеннями пункту 291.2 статті 291 ПК України передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 ст. 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Застосування спрощеної системи оподаткування фактично є одним із видів пільгового оподаткування господарської діяльності.

ПК України встановлено коло осіб, на яких розповсюджується вказана норма.

Відповідно до п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі у випадках, визначених пп.298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.

Так, зазначеним положенням встановлено вичерпний перелік випадків, у разі яких платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України:

1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого пп. 3 п. 291.4 ст. 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у п. 291.6 ст. 291 цього Кодексу, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків;

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення;

7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності;

8) у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в останній день другого із двох послідовних кварталів;

9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у п.п. 1 або 2 п. 291.4 ст. 291 ПК України відповідно, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

За правилами п. 299.11 ст. 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акту перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Статтею 299 ПК України унормовано, що підставою для винесення рішення про скасування реєстрації платника єдиного податку є акти перевірок податкового органу, у яких зафіксовані порушення податкового законодавства.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржуване рішення відповідача було прийняте на підставі доперевірочного аналізу дотримання вимог законодавства в частині права застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання вимог п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.

При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної саме документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Зазначене відповідає правовому висновку викладеному Верховним Судом у постановах від 26.02.2019 у справі № 805/1396/17-а, від 06.05.2020 у справі № 812/1137/16, від 10.11.2021 у справі №200/697/20-а

Надалі вказаний висновок неодноразово підтверджувався, зокрема постановою Верховного Суду від 04.05.2023 у справі № 320/1040/19, в якій зазначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, установлених законом; при цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході такої перевірки порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Отже, враховуючи що контролюючим органом не було дотримано процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за наявності законодавчо визначених для цього підстав, суд дійшов висновку, що прийняте відповідачем рішення на підставі висновків камеральної перевірки порушує встановлену процедуру та права платника податків, а тому не може вважатися правомірним.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що з 01.01.2022 набрав чинності Закон України «Про електронні комунікації» від 16 грудня 2020 року № 1089-IX (далі - Закон № 1089-IX), яким визначено правові та організаційні основи державної політики у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра, а також права, обов`язки та відповідальність фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у відповідній діяльності або користуються електронними комунікаційними послугами.

Відповідно до Закону № 1089-IX, будь-який оператор електронних комунікацій може бути постачальником електронних комунікаційних мереж та/або послуг, але не кожен постачальник електронних комунікаційних послуг є оператором електронних комунікацій.

Постановою НКЕК від 20 квітня 2022 року № 30 «Питання ведення реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07 травня 2022 року за № 502/37838 (зі змінами), затверджено Порядок ведення реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг та його форму, а також Орієнтовний перелік видів електронних комунікаційних послуг.

ФОП ОСОБА_1 включена до Реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг як постачальник електронних комунікаційних послуг та не включена як постачальник електронних комунікаційних мереж, що підтверджується Витягами з Реєстру від 25.06.2020 та від 24.10.2024.

Згідно з даними Реєстру ФОП ОСОБА_1 внесена до нього з наступним кодами виду електронних комунікаційних послуг: ІА.S1, ІА.S2. У Орієнтовному переліку видів електронних комунікаційних послуг надане таке визначення послуги доступу до мережі Інтернет (коди послуги ІА.S1, ІА.S2) - послуга, що забезпечує доступ до мережі Інтернет і можливість логічного з`єднання з кінцевими точками мережі Інтернет незалежно від технології, що застосовується в електронній комунікаційній мережі, і кінцевого обладнання, що використовується.

Натомість суб`єкти господарювання постачальники електронних комунікаційних мереж включаються до Реєстру з кодом виду послуг: ОS.S1 - послуга технічного обслуговування та експлуатації електронних комунікаційних мереж. Відповідно до Орієнтовного переліку видів електронних комунікаційних послуг постачальник електронних комунікаційних послуг може надавати послугу технічного обслуговування і експлуатації електронних комунікаційних мереж (код послуги ОS.S1), що за визначенням означає послугу з підтримки у працездатному стані обладнання електронних комунікаційних мереж в процесі його експлуатації, при якому воно здатне виконувати задані функції, зберігаючи задані значення параметрів у межа, які встановлені в нормативно-технічній документації; експлуатації електронних комунікаційних мереж.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання поштового зв`язку рішенням №170 від 03.04.2024 затвердила офіційне узагальнення щодо деяких питань визначення видів електронних комунікаційних послуг, у розділі III якого ототожнює діяльність постачальників електронних телекомунікаційних мереж саме з кодом послуги ОS.S1.

Тобто при такому виді послуг як надання доступу до мережі Інтернет - через мережі, які не належать суб`єкту господарювання, таким суб`єктом не обслуговуються та не експлуатуються телекомунікаційні мережі.

ФОП ОСОБА_1 не має власних чи орендованих телекомунікаційних мереж, не здійснює обслуговування та експлуатацію таких.

Зі змісту акту перевірки визначення і підстав щодо перебування ФОП ОСОБА_1 на обліку як платника єдиного податку видно, що висновок про здійснення позивачем діяльності у сфері проводного електрозв`язку зроблено на підставі реєстраційних даних платника, а саме визначення основного КВЕД 61.10.

При цьому, даний КВЕД властивий для операторів телекомунікаційних мереж, так і для провайдерів телекомунікацій. Тобто наявності у видах діяльності КВЕД 61.10 недостатньо, щоб визначити, яку саме діяльність здійснює суб`єкт господарювання. |

Позивач надає громадянам та суб`єктам господарювання виключно послуги доступу до мережі Інтернет, що підтверджується відповідними договорами, копії яких є в матеріалах справи.

Крім цього, як встановлено та підтверджується матеріалами справи, позивач уклав договір № golav-tr від 01.01.2024 про надання послуг з ТОВ "АСТРА-ЛЬВІВ" - оператором, який є власником телекомунікаційної мережі та самостійно її обслуговує.

Згідно з пунктом 291.5 статті 291 Кодексу визначено перелік видів діяльності, здiйснення яких не дає права на застосування спрощеної системи оподаткування, облiку та звiтностi, а саме: не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої групи суб`єкти господарювання, зокрема, фiзичнi особи - пiдприємцi, якi здiйснюють, дiяльнiсть з надання послуг (крiм кур`єрської дiяльностi), дiяльнiсть з надання послуг фiксованого телефонного зв`язку з правом технiчного обслуговування та експлуатації телекомунiкацiйних мереж i надання в користування каналiв електрозв`язку (мiсцевого, мiжмiського, мiжнародного), дiяльнiсть з надання послуг фiксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунiкацiйної мережi з правом технiчного обслуговування i надання в користування каналiв електрозв`язку (мiсцевого, мiжмiського, мiжнародного), дiяльнiсть з надання послуг рухомого (мобiльного) телефонного зв`язку з правом технiчного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, дiяльнiсть з надання послуг з технiчного обслуговування та експлуатації телекомунiкацiйних мереж, мереж ефiрного теле- i радiомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.

Отже, судом встановлено, що позивачка не здійснює фактично діяльності за вказаними у статті 291 ПК України видами, а тому спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, враховуючи зазначене вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що слід зобов`язати відповідача поновити її реєстрацію як платника єдиного податку, шляхом включення до реєстру платників єдиного податку саме з 30.09.2024.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до положень ч.1 ст.308 КАС України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в відмовленій частині, з огляду на те, що рішення в цій частині не є предметом апеляційного оскарження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.