Справа № 420/33050/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/33050/24

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,

повний текст судового рішення

складено 23.12.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Шляхтицького О.І., Лук`янчук О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №420/33050/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

У С Т А Н О В И В:

24.10.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500130/2024/000032/2 від 14.08.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2024/000269.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з метою визначення митної вартості товару за першим методом декларантом до митного органу надано повний пакет документів, перелік яких наведено у статті 53 Митного кодексу України. Такі документи не містять розбіжностей, а тому в митного органу не було правових підстав для витребування додаткових документів. На думку позивача, контролюючим органом безпідставно прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2024/000032/2 від 14.08.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2024/000269.

Відповідач із позовними вимогами не погоджується з підстав викладених у відзиві на позовну заяву вказуючи про те, що в поданих до контролюючого органу документах містяться розбіжності, вони не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Означене зумовило необхідність витребування додаткових документів. Оскільки виявлених розбіжностей декларантом усунуто не було митним органом здійснено коригування митної вартості товару за резервним методом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №420/33050/24 позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» задоволено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив із того, що декларантом подано усі необхідні документи, які надавали митному органу можливість визначити митну вартість товару за першим методом. Такі документи підтверджують числове значення митної вартості та не містять розбіжностей. Також, окружним адміністративним судом зазначено, що неведені суб`єктом владних повноважень в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500130/2024/000032/2 від 14.08.2024 доводи є необґрунтованими.

Не погодившись із вищеозначеним рішенням суду першої інстанції митним органом подано апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неправильне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального права, останнім викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги Одеською митницею не зазначено, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, а зміст апеляційної скарги дублює зміст відзиву на позовну заяву (т.І а.с.196-215, т.ІІ а.с.1-9).

Згідно із поданими позивачем до суду апеляційної інстанції письмовими поясненнями, рішення від 23.12.2024 у справі №420/33050/24 Одеським окружним адміністративним судом прийнято із повним дотриманням норм матеріального та процесуального права. При цьому, на думку ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА», наведені в апеляційній скарзі доводи митного органу не спростовують висновків суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, митного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Одеської митниці задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 04.09.2023 між компанією «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж.» (Туреччина) (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» (Покупець) укладено контракт № 0409.

Відповідно до п.п.1.1 контракту Продавець постачає, а Покупець приймає продукцію: косметику, чистячі і миючі засоби, БАДІв під фірмовою назвою: «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. ВЕ Тіж.» та інших структурних підрозділів, що виробляють продукцію торгівельної марки «БИВАС» Турецької Республіки власником ліцензії якого є Продавець. Продавець надає Покупцю статус офіційного представника на території України продукції торгівельної марки «ЕЛБАО», ця угода діє на період воєнного стану в Україні.

На виконання умов вищевказаного контракту від 04.09.2023 №0409 компанією «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж.» (Туреччина) (Продавець) поставлено, а ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» (Покупець) імпортовано в Україну: засоби для догляду за волоссям; косметичні препарати, засоби для макіяжу та препарати для догляду за шкірою; мийні засоби та засоби для чищення; стрічки з поліетилену; рідкі засоби для миття шкіри у вигляді рідини; вироби пластикові для закупорювання пляшок та аналогічних виробів; препарати для дезодорування повітря приміщення; насадки для розпилювання гігієнічних речовин.

З метою здійснення митного оформлення товарів, ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» до Одеської митниці подано митну декларацію №24UA03U3, у якій митну вартість товару декларантом визначено за ціною контракту.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» до контролюючого органу, разом з декларацією, подано наступні документи: рахунок-фактуру №ERS216 від 08.08.2024; міжнародну автотранспортну накладну (CMR) А№772883 від 08.08.2024; сертифікат походження В 1044683 від 08.08.2024; висновок ЦМУРЛДР №-0490 від 13.10.2021; довідку про транспортні витрати №0808 від 08.08.2024; специфікацію №30 до зовнішньоекономічного контракту №0409 від 04.09.2023; зовнішньоекономічний контракт №0409 від 04.09.2023; сертифікат відповідності №UA.046.С.00003-21 від 08.11.2021; копію експортної декларації країни відправлення №24352100ЕХ00009415 від 08.08.2024.

Під час перевірки документів, які подано декларантом на підтвердження митної вартості товару, фахівцями контролюючого органу установлено, що подані документи містять розбіжності, ознаки підробки та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

- у декларації митної вартості декларант вказав, що покупець та продавець не пов`язані особи. В той час, як виходячи з наданих документів вони є пов`язаними та діють в інтересах один одного. Також, виходячи з п.3.1 зовнішньоекономічної угоди № 0409 від 04.09.2023: «Покупець спільно з Продавцем здійснює на зазначеній в п.1.1. цього договору території функції по маркетингу, реклами та продажу товару, що поставляється продавцем», тобто провадять спільну господарську діяльність на території України;

- печатка імпортера (дистриб`ютора) на специфікації від 08.08.2024 №30 до зовнішньоекономічного контракту від 04.09.2023 №0409 та печатка імпортера (дистриб`ютора), що проставлена на зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 04.09.2023 № 0409 відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки;

- документи, які підтверджують митну вартість товарів не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (відомості щодо складових митної вартості задекларованих товарів документально не підтверджені), в інвойсі від 08.08.2024 № ERS216 відсутні відомості (не виділені окремими складовими) щодо складових митної вартості, а саме вартості витрат на пакування, маркування, завантаження які повинні бути включені у вартість товару; відсутні відомості щодо страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем;

- у наданій до митного оформлення копії експортної декларації країни відправлення №24352100EX00009415 від 08.08.2024 зазначено відомості про фактуру №V-269/1 від 08.08.2024, яка не надавалась декларантом до митного оформлення та може містити інші відомості щодо вартості товарів або інших складових митної вартості;

- у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення №24352100EX00009415 від 08.08.2024 наявний QR-код з посиланням на систему перевірки митних декларацій Турецької республіки. При цьому, при переході за посиланням наявне повідомлення «Інформація не може бути перевірена/не підтверджена/недійсна»;

- у інвойсі від 08.08.2024 № ERS216 та специфікації № 30 від 08.08.2024 немає відомостей стосовно вартості товару без знижки, що унеможливлює здійснити перевірку розміру наданої знижки та її відповідність умовам контракту;

- у CMR № А №772883 від 08.08.2024 зазначено перевізника ФОП ОСОБА_1 , в той час як довідка про транспортні витрати № 0808 від 08.08.2024 видана підприємством ФОП ОСОБА_2 , при цьому жодних договорів на перевезення чи транспортно-експедиційного обслуговування до митного оформлення не надано.

У зв`язку із чим, митним органом на підставі вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України було зобов`язано декларанта протягом 10-ти календарних днів надати додаткові документи, зокрема: 1) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 2) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) прейскуранти (прайс-листи), каталоги виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6) переклад декларації країни відправлення українською мовою, відповідно до ст. 254 Митного кодексу України.

Також, враховуючи назви контрагентів дистриб`юторської угоди від 04.09.2023 №0409, на думку контролюючого органу, є підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість товарів, а не як заявлено у пункті 9 декларації митної вартості, у зв`язку з чим та відповідно до ч.4 ст.53 Митного кодексу України Одеською митницею вказано про необхідність надано (за наявності) таких додаткових документів: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Декларанту також було запропоновано за власним бажанням подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Колегією суддів установлено, що 14.08.2024 ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» до митного органу додатково подано: каталог виробника товарів від 01.01.2024; прайс-лист виробника товарів від 07.06.2024; висновок експерта №20-33/0-2024 від 14.08.2024; видаткові накладні на реалізовану продукцію.

За результатом розгляду питання щодо митного оформлення зазначеного у митній декларації товару Одеською митницею прийнято оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2024/000032/2 від 14.08.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2024/000269.

Не погодившись із коригуванням митним органом заявленої декларантом у митній декларації митної вартості товару позивач звернувся до суду з даним позовом.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються порядку визначення митної вартості товарів, правомірності рішення відповідача щодо коригування митної вартості товару, який імпортується на митну територію України.

Такі правовідносини урегульовано положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, Митним кодексом України визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом до митного органу з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно із ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів убачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних норм права зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі поданих декларантом документів та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з даною обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має лише ті документи, які надають змогу пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості та жодним чином не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом, саме, тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Так, як з`ясовано колегією суддів, на підтвердження обґрунтованості визначеного методу митної вартості товарів ТОВ "ЕРСАГ УКРАЇНА" до контролюючого органу подано наступні документи: рахунок-фактуру №ERS216 від 08.08.2024; міжнародну автотранспортну накладну (CMR) А№772883 від 08.08.2024; сертифікат походження В 1044683 від 08.08.2024; висновок ЦМУРЛДР №-0490 від 13.10.2021; довідку про транспортні витрати №0808 від 08.08.2024; специфікацію №30 до зовнішньоекономічного контракту №0409 від 04.09.2023; зовнішньоекономічний контракт №0409 від 04.09.2023; сертифікат відповідності №UA.046.С.00003-21 від 08.11.2021; копію експортної декларації країни відправлення №24352100ЕХ00009415 від 08.08.2024; каталог виробника товарів від 01.01.2024; прайс-лист виробника товарів від 07.06.2024; висновок експерта №20-33/0-2024 від 14.08.2024; видаткові накладні на реалізовану продукцію.

За наслідком дослідження вказаних документів, колегією суддів установлено, що вони ідентифікують оцінюваний товар та містять об`єктивні і достовірні відомості, що піддавались обчисленню, а також обґрунтовують митну вартість товарів за ціною договору згідно із вимогами частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України.

Однак, під час перевірки поданих декларантом до митного органу документів фахівцями контролюючого органу установлено, що вони містять розбіжності, ознаки підробки та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

- у декларації митної вартості декларант вказав, що покупець та продавець не пов`язані особи. В той час, як виходячи з наданих документів вони є пов`язаними та діють в інтересах один одного. Також, виходячи з п.3.1 зовнішньоекономічної угоди № 0409 від 04.09.2023: «Покупець спільно з Продавцем здійснює на зазначеній в п.1.1. цього договору території функції по маркетингу, реклами та продажу товару, що поставляється продавцем», тобто провадять спільну господарську діяльність на території України;

- печатка імпортера (дистриб`ютора) на специфікації від 08.08.2024 №30 до зовнішньоекономічного контракту від 04.09.2023 №0409 та печатка імпортера (дистриб`ютора), що проставлена на зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 04.09.2023 № 0409 відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки;

- документи, які підтверджують митну вартість товарів не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (відомості щодо складових митної вартості задекларованих товарів документально не підтверджені), в інвойсі від 08.08.2024 № ERS216 відсутні відомості (не виділені окремими складовими) щодо складових митної вартості, а саме вартості витрат на пакування, маркування, завантаження які повинні бути включені у вартість товару; відсутні відомості щодо страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем;

- у наданій до митного оформлення копії експортної декларації країни відправлення №24352100EX00009415 від 08.08.2024 зазначено відомості про фактуру №V-269/1 від 08.08.2024, яка не надавалась декларантом до митного оформлення та може містити інші відомості щодо вартості товарів або інших складових митної вартості;

- у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення №24352100EX00009415 від 08.08.2024 наявний QR-код з посиланням на систему перевірки митних декларацій Турецької республіки. При цьому, при переході за посиланням наявне повідомлення «Інформація не може бути перевірена/не підтверджена/недійсна»;

- у інвойсі від 08.08.2024 № ERS216 та специфікації № 30 від 08.08.2024 немає відомостей стосовно вартості товару без знижки, що унеможливлює здійснити перевірку розміру наданої знижки та її відповідність умовам контракту;

- у CMR № А №772883 від 08.08.2024 зазначено перевізника ФОП ОСОБА_1 , в той час як довідка про транспортні витрати № 0808 від 08.08.2024 видана підприємством ФОП Козлова, при цьому жодних договорів на перевезення чи транспортно-експедиційного обслуговування до митного оформлення не надано.

Натомість, з такою позицією митного органу погодитися неможливо з огляду на таке.

Відносно доводу митного органу про те, що покупець та продавець є пов`язаними та діють в інтересах один одного.

Згідно із Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими наказом Мінфіну України від 24.05.2012 №599, в графах « 9 (а)», « 9 (б)» декларант зазначає інформацію, коли особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, наведених у статті 58 Митного кодексу України, зокрема: чи пов`язані між собою покупець та продавець, чи вплинула взаємозалежність продавця та покупця на ціну товару.

Відповідно до частин 12, 14 статті 58 Митного кодексу України той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів

Згідно із частинами 16-18 статті 58 Митного кодексу України для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

При продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно частини четвертої статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо: вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; вони юридично визнані партнерами по бізнесу; вони є роботодавцем і працівником; будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; вони є членами однієї й тієї самої сім`ї. Особи, які пов`язані одна з одною в бізнесі таким чином, що одна з них є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, уважаються пов`язаними для цілей цієї Угоди, якщо вони підпадають під вказані критерії.

Натомість, під час розгляду даної справи митним органом не подано жодних доказів на підтвердження відповідності ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» та його контрагента вищенаведеним критеріям пов`язаності.

Суд апеляційної інстанції вказує, що перебування у досліджуваних правовідносинах ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» у статусі офіційного дистриб`ютора виробника товару-експортера не є беззаперечним доказом того, що сторони зовнішньоекономічного контракту є пов`язаними між собою особами.

До того ж, слід зауважити, що за правилами статті 58 Митного кодексу України, обов`язок доведення того, що пов`язаність між продавцем та покупцем вплинула на митну вартість задекларованого товару, лежить на органі доходів і зборів. У разі якщо органом доходів і зборів такого обов`язку не виконано, то необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій статті 58 Митного кодексу України, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Згідно фактичних обставин справи, Одеською митницею не наведено належних обґрунтувань у досліджуваній частині правовідносин, а тому, в силу ч.14 ст.58 Митного кодексу України, слід уважати, що такі взаємовідносини не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

З урахуванням наведеного апеляційний адміністративний суд зазначає про безпідставність припущень митного органу стосовно того, що покупець та продавець є пов`язаними та діють в інтересах один одного.

Щодо тверджень Одеської митниці про те, що печатки імпортера (дистриб`ютора), які відображено на специфікації від 08.08.2024 №30 та зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 04.09.2023 № 0409 відрізняються за розміром, мають ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки, суд апеляційної інстанції вказує наступне.

Перш за все необхідно зазначити, що подані декларантом до митного оформлення інвойс №ERS216 вiд 08.08.2024, зовнішньоекономічний контракт №0409 від 04.09.2023 та специфікація №30 від 08.08.2024 містять усі необхідні реквізити, а інформація про числові дані в названих документах є ідентичною.

У позовній заяві ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» зазначено, що різниця розмірів початки, яка міститься у контракті №0409 від 04.09.2023 та специфікації №30 від 08.08.2024 зумовлена тим, що специфікацію було скановано та зменшено розмір її файлу з метою надіслання до контролюючого органу для митного оформлення товару.

Будь-яких заперечень з даного приводу Одеською митницею не наведено.

До того ж, колегія суддів відмічає, що скаржником не зазначено, яким чином наведені вище сумніви суб`єкта владних повноважень впливають на відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, з урахуванням інших наданих до митного оформлення документів.

Стосовно доводу суб`єкта владних повноважень про те, що подані декларантом документи не містять відомостей про вартість витрат на пакування, маркування, завантаження, страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем, суд апеляційної інстанції відмічає наступне.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із п.п.«в» п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме: витрати, понесені покупцем на вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Пунктом 7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати на страхування цих товарів.

Отже, витрати на вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, витрати на страхування включаються до митної вартості лише у разі якщо такі витрати не включалися до ціни товару та/або якщо такі витрати фактично було понесено.

За умовами пункту п.4.8 контракту №0409 від 04.09.2023 у вартість, що зазначена в специфікаціях та комерційних інвойсах, входить вартість маркування, пакування та пакувальних матеріалів.

Відповідно до інвойсу №ERS216 вiд 08.08.2024 матеріал пакування картон, поліетилен, фан.палет. Вартість пакування/пакувальних матеріалів, маркування включено до ціни товару.

Тобто, умовами контракту передбачено покладення таких витрат як маркування, пакування, пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням саме на постачальника товару та при поставці товару витрати з упаковки та пакування включено до вартості товару.

Постачання товару здійснювалось на умовах FCA.

Апеляційний адміністративний суд зазначає, що за такими умовами постачання пакування включається до ціни товару.

До того ж, відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД « 37.Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації поданої декларантом зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що в межах спірних правовідносин покупцем ТОВ "ЕРСАГ УКРАЇНА" додаткових витрат на упаковку або пакувальні матеріали та робіти, пов`язані із пакуванням не понесено.

У даному випадку, витрати на упаковку або пакувальні матеріали та робіти, пов`язані із пакуванням входять до ціни товару.

Необхідно також зазначити, що вартість вантажно-розвантажувальних робіт входить у вартість перевезення, що підтверджується довідкою про транспортні витрати від 08.08.2024 №0808, яка надавалась для митного оформлення товарів разом із митною декларацією.

Апеляційний суд зазначає, що за офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року) FCA (...namedplace) англ. FreeCarrier, або Франко перевізник (назва місця) термін, який означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця.

За умов поставки FCA поставка вважається здійсненою, а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього; б) якщо назване місце перебуває за межами площ продавця: коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем, нерозвантаженим з транспортного засобу продавця.

Продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки.

За умовами поставки FCA страхування вантажу не є обов`язковим.

Як стверджує позивач, імпортований в Україну товар не страхувався.

Означене підтверджується довідкою про транспортні витрати від 08.08.2024 №0808.

Колегія суддів зазначає, що Одеською митницею не доведено, а судом апеляційної інстанції не установлено, що імпортований позивачем в Україну товар страхувався, а тому така обставина жодним чином не впливає на визначення митної вартості товарів.

Відтак, беручи до уваги наведене, апеляційний адміністративний суд уважає безпідставним посилання скаржника стосовно того, що надані до митного оформлення документи не містять відомостей щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів.

Означене спростовує доводи митного органу стосовно повноти заявленої декларантом митної вартості товарів у досліджуваній частині правовідносин.

Відносно зазначення в експортній декларації країни відправлення №24352100EX00009415 від 08.08.2024 відомостей про фактуру №V-269/1 від 08.08.2024, колегія суддів вказує, що така декларація містить відомості про постачальника та покупця, назву, кількість та ціну товару, умови поставки та посилання на номер контейнера, проте, не містить номера комерційного інвойсу, а містить номер, який надано цьому документу в електронній митній базі Туреччини.

«TPS-E-Fatura V-269/1» - це номер електронних документів, що в електронній базі Туреччини формується експортером при митному оформленні (електронна фактура з системи єдиного вікна).

За таких обставин апеляційний адміністративний суд вказує про безпідставність тверджень митного органу в досліджуваній частині апеляційної скарги.

Стосовно того, що при переході за посиланням (QR-код), яке відображено в митної декларації країни відправлення №24352100EX00009415 від 08.08.2024 надходить повідомлення «Інформація не може бути перевірена/не підтверджена/недійсна», суд апеляційної інстанції зауважує, що суб`єктом владних повноважень не зазначено, яка саме законодавча норма пов`язує можливість коригування митної вартості товарів у разі наявності такої обставини.

Також, митним органом не аргументовано, яким чином така обставина впливає на повноту заявленої митної вартості товару.

Відносно того, що в інвойсі від 08.08.2024 № ERS216 та специфікації №30 від 08.08.2024 немає відомостей стосовно вартості товару без знижки, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із пунктами 4.5, 4.7 контракту №0409 від 04.09.2023, зі змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 08.09.2023, покупець сплачує товар, поставлений йому продавцем шляхом перерахування коштів на рахунок продавця, згідно його заявок за кожну поставку, протягом 180 діб з моменту його поставки, момент поставки вважається дата митного оформлення в режимі імпорт на адресу покупця, або з моменту повної реалізації товару. Продавець зобов`язується надати дисконт на асортимент товарів від показника цін, за якими поставлялися товари на адресу покупця на 01.01.2023, на період дії військового стану в Україні, розмір якого вказано у специфікації до кожної поставки та яка є невід`ємною частиною договору, та підтверджено у рахунку на кожну поставку, але не більше 50%.

Як зазначено в інвойсі від 08.08.2024 № ERS216, ним підтверджено загальну знижку до 50%.

Тобто, відомості про 50% дисконт на весь асортимент товарів визначено в пункті 4.7 Контракту, на підставі якого продавцем виписано рахунок-фактуру (інвойс), а відтак заявлена декларантом митна вартість імпортованих товарів не суперечить умовам названого зовнішньоекономічного правочину.

У пункті 4 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми рахунку-фактури (інвойсу).

Тобто, з огляду на засади свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у рахунку-фактурі (інвойсі) відомостей про дисконт (знижку) не може бути підставою для коригування митної вартості.

Між тим, слід врахувати, що митним органом не наведено жодних аргументів стосовно того, яким чином досліджувана обставина ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару.

Стосовно того, що в CMR № А №772883 від 08.08.2024 зазначено перевізника ФОП ОСОБА_1 , в той час як довідка про транспортні витрати № 0808 від 08.08.2024 видана підприємством ФОП ОСОБА_2 , при цьому жодних договорів на перевезення чи транспортно-експедиційного обслуговування до митного оформлення не надано.

Апеляційний адміністративний суд зазначає, що 20.11.2022 між ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» (Клієнт) та ФОП ОСОБА_3 (Експедитор) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №1-1122/К, за умовами якого Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організувати за рахунок Клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг за погодженням.

На виконання умов вказаного договору ФОП ОСОБА_3 забезпечено перевезення вантажу ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» з м.Denizli (Турція) до п/п Рені (Україна).

Витрати, пов`язані з доставкою вантажу, зокрема, по даному відрізку маршруту, склали 120000грн., що підтверджується довідкою про транспорті витрати №0808 від 08.08.2024.

15.08.2024 ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №032, згідно якого ФОП ОСОБА_3 надано позивачу послуги на загальну суму 167440грн., у тому числі перевезення за вказаним вище маршрутом на суму 120 000грн.

У свою чергу, між ФОП ОСОБА_3 , як замовником, та ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем, укладено договір про транспортно-експедиційні послуги №100123-К, за умовами якого Замовник зобов`язується надавати для перевезення вантажі, а Виконавець зобов`язується організовувати перевезення їх автомобільним транспортом у міжміському та/або місцевому сполученні, міжнародному сполученні за узгодженими маршрутами у визначені місця призначення та в строки і передавати одержувачам.

15.08.2024 ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №28 на загальну суму 149760грн., у тому числі за маршрутом м.Denizli (Турція) до п/п Рені (Україна) на суму 120000грн.

У міжнародній автотранспортній накладній (CMR) № А №772883 від 08.08.2024 в графі «Перевізник» визначено саме ФОП ОСОБА_1 , тобто особу, яка фактично здійснювала перевезення за дорученням ФОП ОСОБА_3 (виконавець по доставці вантажу).

Апеляційний суд вказує, що у процедурі контролю за митною вартість товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Натомість, наведені митним органом в оскаржуваному рішенні обґрунтування жодним чином не впливають на митну вартість товару.

З урахування установлених фактичних обставин справи апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що подані декларантом документи містять усі відомості, які підтверджують задекларовану ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» митну вартість товару.

Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом для митного оформлення товару документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, як і не доведено неможливості визначення митної вартості за першим методом (за ціною договору).

Між тим, колегія суддів уважає необґрунтованими доводи скаржника стосовно спрацювання системи управління ризиками, оскільки вказане є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Посилаючись на такі обставини контролюючий орган має довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; митну вартість за відповідною вантажною митною декларацією не було відкориговано; рішення про коригування (якщо воно приймалося) не оскаржено до суду та скасовано судом.

Тоді як, матеріали справи таких доказів не містять.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції уважає правильним висновок окружного адміністративного суду щодо протиправності та наявності законодавчо передбачених підстав для скасування спірних рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500130/2024/000032/2 від 14.08.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2024/000269.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано усіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №420/33050/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький О.В. Лук`янчук