Справа № 420/23148/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/23148/24

Перша інстанція: суддя Бойко О.Я.,

повний текст судового рішення

складено 19.02.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі ГУНП) та просив визнати протиправним та скасувати п.2 наказу ГУНП №1611 від 24.06.2024 року Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих посадових осіб ОРУП №1 та УПД ГУНП в Одеській області в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працює в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП.

03.06.2024 року до ГУНП надійшла інформація про спричинення під час виконання службових обов`язків тілесних ушкоджень старшому інспектору сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ОРУП №1 ГУЮ 1 в області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 , який був підпорядкованим позивачу.

З даного приводу дисциплiнарною комiсiєю ГУНП проведено службове розслiдування, за результатами якого установлено, що 03.06.2024 року з 16:00 по 20:00 на виконання вимог наказу ГУНП вiд 02.04.2024 року №845 та вiдповiдно до розстановки нарядiв ВП №2 ОРУП №l ГУНП, затвердженої начальником зазначеного вiддiлу полiцiї полковником полiцiї ОСОБА_3 , старший лейтенант полiції ОСОБА_4 спiльно з курсантами 2-ro курсу Одеського державного унiверситету внутрiшнiх справ рядовими полiцii ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 несли службу на маршрутi патрулювання №7 Приморського району м.Одеси. Tiєї ж доби приблизно о 19:45 в ходi патрулювання старшим лейтенантом полiцiї С.Секундяком бiля Пам`ятника невiдомому матросу, який розташований на територiї Центрального парку культури i вiдпочинку iменi Тараса Шевченка в м.Одесi, було виявлено старшого солдата вiйськовоi частини № НОМЕР_1 ОСОБА_8 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`янiння. Пiд час спiлкування з ОСОБА_9 , останнiй повiв себе агресивно, на зауваження вiдреагував неадекватно та нанiс один удар в грудну клiтину старшого лейтенанта полiцiї ОСОБА_10 , на що останнiй для припинення правопорушення застосував стосовно порушника фiзичну силу та спецзасiб кайданки. В подальшому про вказану подiю старший лейтенант полiцii ОСОБА_4 повiдомив за скороченим номером екстреного виклику полiцiї « 102», у зв`язку з чим на мiсце подiї було направлено додатковий наряд полiцiї «Океан - Т4» УПП в Одеськiй областi ДПП. По прибуттю на мiсце виклику, силами вищевказаного наряду пoлiцiї ОСОБА_8 було супроводжено до ВП №2 ОРУП №1 ГУНП для встановлення обставин подiї.

Стосовно ОСОБА_11 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП.

У результатi вивчення дисциплiнарною комiсiєю наявних у матерiалах службового розслiдування вiдеофайлiв установлено, що старший лейтенант ОСОБА_12 пiд час несения служби 03.06.2024 року проiгнорував необхiднiсть отримання табельної вогнепальної зброї, недотримався ходiв особистої безпеки, невiрно оцiнив ситуацiю, безпiдставно наблизився до ОСОБА_11 на небезпечну вiдстань. Отже, старший лейтенант полiцiї ОСОБА_4 порушив службову дисциплiну, що виразилося в особистiй недисциплiнованостi, умисному невиконаннi норм дiючого законодавства України, недотриманнi законiв України та iнших нормативно-правових актiв, якi регламентують дiяльнiсть пoлiuiї, неотриманнi табельної вогнепальної зброї перед заступаниям на маршрут патрулювання, недотриманнi заходiв особистої безпеки, невiрнiй оцiнцi ситуацiї, безпiдставному наближеннi до правопорушника на небезпечну вiдстань, що призвело до отримання полiцейським тiлесних ушкоджень.

У висновку службового розслідування від 24.06.2024 року дисциплінарна комісія зазначила, що впродовж здійснення нею розслідування шляхом надання запитів, вона встановила відсутність будь-якої документації, яка б підтверджувала здійснення позивачем профілактичних заходів, системність та постійність проведення профілактичної та превентивної роботи з підлеглими йому службовцями (протоколи нарад, довідки, журнали, аналітичні матеріали, тощо).

Таким чином, дисциплінарна комісія встановила неналежне виконання позивачем своїх обов`язків як керівника в частині, що стосується здійснення превентивної та профілактичної роботи, а також іншої роз`яснювальної роботи, спрямованої на запобігання вчиненню підлеглими порушень службової дисципліни. Дисциплінарна комісія зазначила, що позивач не створив належний та достатній контроль за дотриманням підлеглими службової дисципліни, не вжив заходів, направлених на вивчення побутових умов всіх підлеглих, не відвідував їх за місцем проживання, не здійснював додаткових заходів щодо зміцнення службової дисципліни. В подальшому це стало наслідком скоєння старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 дисциплінарних проступків, зокрема перебування на службі 03.03.2024 року без табельної вогнепальної зброї, недотриманні заходів особистої безпеки, що призвело до отримання останнім тілесних ушкоджень.

Вина позивача, на думку дисциплінарної комісії, полягає в тому, що він не здійснював щоквартального вивчення побутових умов підпорядкованого особового складу, його соціальної захищеності як складових, що впливають на морально-психологічний стан працівників поліції, їх ставлення до виконання службових обов`язків, не узагальнював відомості про всіх працівників, схильних до порушень службової дисципліни.

За результатами проведеного службового розслідування, відповідач наказом від 24.06.2024 року №1611 притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за вчинення дисциплінарного проступку, зокрема пунктів 1,4,13 частини третьої ст.1, пунктів 3,4,6,7 частини першої ста.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,2 частини першої ст.18, частини першої ст.64 Закону України Про національну поліцію, підпунктів 3,5 пункту 1 наказу ГУНП від 02.01.2023 року №1 Про вчинення кримінальних правопорушень поліцейськими ГУНП упродовж 2022 року та додаткові заходи щодо зміцнення службової дисципліни, п.5 розділу 2 посадової інструкції від 21.03.2024 року, підпункту 9 пункту 1 наказу ГУНП від 04.01.2023 року №7 Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції.

Судом також було встановлено, що визнаний винним у скоєнні дисциплінарного проступку ОСОБА_4 з 2021 року працює на посаді старшого інспектора сектора протидії домашньому насильству відділу превенції ОРУП №1 ГУНП. У вказаному відділі ОСОБА_4 перебував у підпорядкуванні позивача, заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП.

З 13.10.2023 року наказом ГУНП №1401о/с на ОСОБА_10 були тимчасово покладені обов`язки за посадою старшого інспектора ВДОП УПД ГУНП на період перебування в соціальній оплачуваній відпустці у зв`язку з вагітністю основної працівниці з 16.10.2023 року по 30.01.2024 року.

30.01.2024 року тимчасове виконання обов`язків було завершене. Через дану обставину ОСОБА_4 повернувся до несення служби в ОРУП №1 ГУНП в підпорядкування позивача.

03.06.2024 року відповідно до наказу №1418 ОСОБА_2 було призначене стажування у ВДПОП УПД ГУНП. В той же день, 03.06.2024 року ОСОБА_4 скоїв вищезазначений дисциплінарний проступок.

Відповідно до стройових записок сектора протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського РУП №1 ГУНП станом на травень 2024 року ОСОБА_4 виконував свої функціональні обов`язки в ОРУП №1.

Вважаючи протиправним вищенаведений пункт наказу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що впродовж проведення службового розслідування відповідач встановив відсутність документації сектору, яка би свідчила про виконання позивачем його посадових обов`язків щодо здійснення ним профілактичних заходів, системність та постійність проведення профілактичної та превентивної роботи з підлеглими йому службовцями, роз`яснювальної роботи, спрямованої на запобігання вчиненню підлеглими порушень службової дисципліни (протоколи нарад, довідки, журнали, аналітичні матеріали, тощо).

Також, суд погодився з висновком відповідача, що до скоєння правопорушення ОСОБА_4 був у його підпорядкуванні протягом останніх 5 місяців, що має пряме відношення до виконання позивачем свого обов`язку здійснювати превентивну та профілактичну роботу спрямовану на недопущення порушення службової дисципліни стосовно безпосередньо ОСОБА_10 . Адже превентивні та профілактичні заходи повинні здійснюватися заздалегідь з метою попередження вчинення правопорушень.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону №580-VIII визначено, що разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджений Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

У відповідності до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

Вимоги пунктiв 3, 4, 6, 7 частини першої ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України декларують, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

- розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

- сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

- забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

- контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

В статті 12 Закону №2337-VIII визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Стаття 13 Закону №2337-VIII регламентує дисциплінарне стягнення та його види: дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст.14 Закону №2337-VIII службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом №893 від 07.11.2018 року МВС України затверджено Порядок Проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування. Порядок оформлення його результатів. Прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування (Порядок №893).

Відповідно до ч.1 розд.5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно ч.4 Розділу V Порядку 893 службове розслідування має встановити: -наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні поліцейського, з приводу якого було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій -ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; -відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень -види і розмір заподіяної шкоди; -причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

З наведеного вбачається, що мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

У підпунктах 3, 5, 12 пункту 1 наказу ГУНП від 02.01.2023 року №1 Про вчинення кримінальних правопорушень поліцейськими ГУНП упродовж 2022 року та додаткові заходи щодо зміцнення службової дисципліни, підпунктах 6, 9 пункту 1 наказу ГУНП від 04.01.2023 року №7 Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції встановлені обов`язки здійснювати належну організацію та проведення превентивної та профілактичної роботи, спрямованої на недопущення порушення службової дисципліни підлеглими.

Відповідно до завдань та обов`язків, визначених у розділі ІІ Посадової інструкції заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ОРУП №1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , затвердженої наказом начальника ОРУП №1 ГУНП, позивач зобов`язаний забезпечувати дотримання законності і дисципліни серед особового складу, здійснювати підготовку особового складу до несення служби, слідкує за дотриманням правил носіння форменного одягу, приймати участь в інструктажах особового складу перед заступанням на службу, щомісячно узагальнювати результати роботи сектору, в тому числі кожного працівника окремо, здійснювати контроль за несенням служби інспекторів на змінах, проводити з особовим складом заняття зі службової підготовки, організовує та особисто здійснює відвідування по місцю проживання підлеглих, здійснювати підготовку та проведення оперативних нарад з особовим складом сектору з основних напрямків діяльності, вимагати від особового складу суворого дотримання правил безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю, її застосуванні, застосуванні спеціальних засобів в службовій діяльності, вести службову документацію сектору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу інкримінується порушення вимог пунктів 1, 4, 13 частини третьої статтi 1, пунктiв 3, 4, 6, 7 частини першої статтi 3 Дисциплiнарного статуту Нацiональної пoлiції України, пунктiв 1, 2 частини першої статтi 18, частини першої статтi 64 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 3, 5 пункту 1 наказу ГУНП від 02.01.2023 року №1 «Про вчинення кримінальних правопорушень поліцейськими ГУНП упродовж 2022 року та додаткові заходи щодо зміцнення службової дисципліни», пункту 5 розділу 2 посадової інструкції від 21.03.2024, підпункту 9 пункту 1 наказу ГУНП від 04.01.2023 року №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції».

Суд 1-ї інстанції дійшов висновку, що таке порушення виразилось в нездійсненні вивчення побутових умов підпорядкованого особового складу, його соціальної захищеності як складових, що впливають на морально-психологічний стан працівників поліції та їх ставлення до виконання службових обов`язків, щотижневого комісійного обстеження всіх службових приміщень та службових транспортних засобів, не узагальненні відомостей про всіх працівників, схильних до порушення службової дисципліни.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що зазначені вимоги стосуються контролю особою саме підпорядкованого особового складу, своїх підлеглих.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що наказом №1418 від 03.06.2024 року ОСОБА_10 було направлено на стажування у ВДПОП УПД ГУНП та призначено керівником стажування капітана поліції М. Шевчука.

Отже, на момент скоєння дисциплінарного проступку (03 червня 2024 року) підлеглий позивача ОСОБА_4 був відкомандирований із сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області на посаду т.в.о. інспектора УПД ГУНП в Одеській області, тобто не був підпорядкованим позивачу.

Окрім того, згідно тексту посадової інструкції ОСОБА_10 , до обов`язків останнього входило: реагування на заяви чи повідомлення про вчинення домашнього насильства, згідно розробленого графіку несення служби; реагувати на факти вчинення домашнього насильства у межах функціонування екіпажу; застосування заходів для припинення домашнього насильства, прийняття рішень щодо винесення термінових заборонних приписів, в разі отримання від диспетчера виклику прибути на місце події. При заступанні на чергування повинен отримати зброю, знати заходи безпеки при поводженні із зброєю. В разу застування на чергування він включається до розрахунку сил та засобів чергової частини.

Разом з тим, ні висновок службового розслідування, ні інші матеріали справи не містять фактів порушення ОСОБА_13 вказаних вище посадових обов`язків, стосовно належного виконання яких повинен був, за посадою, проводити інструктаж позивач стосовно свого підлеглого.

Як було зазначено вище, 03.06.2024 року, тобто у день скоєння (на думку дисциплінарної комісії) ОСОБА_13 дисциплінарного порушення, останній вибув з підпорядкування позивача та був направлений на стажування за посадою старшого інспектора відділу дільничних офіцерів управління превентивної діяльності ГУНП, і в ході розгляду справи відповідачем не було надано пояснення щодо того, яким чином та на підставі чого позивач, який є заступником начальника підрозділу протидії домашньому насильству, повинен був здійснювати інструктаж та контроль службової дисципліни співробітником ГУНП, який призначений на виконання функцій дільничного офіцера в інший підрозділ, а тим більше забезпечувати чи контролювати забезпечення такого співробітника табельною зброєю перед виконанням завдання патрулювання, призначеного посадовою особою іншого підрозділу.

Крім цього, колегія суддів критично ставиться до посилань суду 1-ї інстанції щодо відсутності будь-якої документації, яка б підтверджувала здійснення позивачем профілактичних заходів, системність та постійність проведення профілактичної та превентивної роботи з підлеглими йому службовцями (протоколи нарад, довідки, журнали, аналітичні матеріали, тощо), оскільки позивача фактично було притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за відсутність вказаної документації, а з наявних у матеріалах справи пояснень підлеглих позивача, відібраних під час службового розслідування, вбачається, що за період перебування на посаді позивач постійно проводив профілактичні бесіди із підлеглим особовим складом, наради, доводив до відома надзвичайні події та наголошував про необхідність дотримання службової дисципліни.

На переконання апеляційного суду, відсутність у матеріалах справи документації про здійснення позивачем профілактичних заходів не є тотожнім не проведенню таких заходів.

Більш того, ні матеріали службового розслідування, ні спірний наказ не містять будь-яких належних доказів щодо безпосереднього зв`язку між діями/бездіяльністю позивача (на думку відповідача) щодо не проведення профілактичних заходів чи не складання відповідної документації стосовно таких заходів, та порушенням ОСОБА_13 службової дисципліни (на думку відповідача) під час його знаходження у підпорядкуванні у іншому підрозділі ГУНП.

З іншого боку, у матеріалах справи також відсутні і відомості щодо порушення ОСОБА_13 службової дисципліни у період перебування його у підпорядкуванні позивача, а саме з вересня 2023 року (призначення позивача на керівну посаду) по жовтень 2023 року (переведення ОСОБА_10 до іншого підрозділу відділу дільничних офіцерів), та з 01.02.2024 року (повернення ОСОБА_10 у підпорядкування позивача до сектору протидії домашньому насильству) до 02.06.2024 року (з 03.06.2024 року ОСОБА_4 переведений до іншого підрозділу відділу дільничних офіцерів).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що п.2 наказу ГУНП №1611 від 24.06.2024 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих посадових осіб ОРУП №1 та УПД ГУНП в Одеській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани не може вважатися обґрунтованим та законним, а зворотній висновок суду 1-ї інстанції є помилковим.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.317 КАС України апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення - про часткове задоволення позовних вимог.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.2 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №1611 від 24.06.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих посадових осіб ОРУП №1 та УПД ГУНП в Одеській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький