Справа № 200/4028/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року справа №200/4028/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року (повне судове рішеня складено 29 вересня 2023 року) у справі № 200/4028/23 (суддя І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління) та просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 , з 01.03.2023 пенсії по інвалідності з урахуванням підвищення (індексації), встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова №168), із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197, з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 (далі Постанова №713) в максимальному розмірі, починаючи з 01.02.2022 згідно рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі № 200/18/23, додаткових пенсій, доплат, підвищень у повному розмірі та без обмеження максимальним зафіксованим розміром;

- зобов`язати Управління виплачувати позивачу з 01.03.2023 пенсію по інвалідності на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 №ФС-98101/09/01/929, з урахуванням підвищення (індексації) до пенсії по інвалідності, відповідно до пункту 2 Постанови №168, нарахованого із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,197, із розрахунку: 17196,75 грн (основний розмір пенсії 80%, з урахуванням збільшення основного розміру пенсії на 25% від суми 13757,4: 13757,4 + 3439,35 = 17196,75) + 2407,55 (індексація базового ОСНП 2022 р.(17196,75 * 0,140) = 19604,30 грн. * 0,197 = 3862,05 грн.) - у сумі 3862,05 грн, у розмірі її фактичного нарахування в повному обсязі без обмеження 1500 грн, з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн, згідно Постанови №713, починаючи з 01.02.2022, відповідно до рішення Першого апеляційного адміністративного суда від 14.06.2023 у справі №200/18/23, додаткових пенсій, доплат, підвищень - без обмеження зафіксованим максимальним розміром і з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що він перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з січня 2018 року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі №200/3511/22 зобов`язано Відповідача здійснити йому нарахування та виплату пенсії по інвалідності на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 №ФС-98101/09/01/929, згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі №200/10580/21 з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром із урахуванням виплачених сум.

Зазначає, що після нарахування його пенсії згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2021, Відповідач припинив нараховувати і виплачувати щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн, яку виплачував з 01 липня 2021 року. Рішенням Першого апеляційного адміністративного суда від 14 червня 2023 року у справі №200/18/23 зобов`язано Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу з 01.02.2022 щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою №713, у розмірі 2000 гривень. Згідно відповіді Відповідача зазначено, що на виконання Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі N 200/18/23 в червні 2023 року проведено перерахунок пенсії Позивача з 01.02.2022, а саме встановлено щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою № 713 у розмірі 2000,00 грн.

Поряд із тим, згідно наступної відповіді ГУ ПФУ в Донецькій області зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2022 по справі № 200/3511/22, яке набрало законної сили 19.06.2023, в червні 2023 року проведено перерахунок пенсії з 01.03.2022 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 No ФС-98101/09/01/929 з виплатою пенсії без обмеження максимальним розміром. З липня 2023 року загальний розмір пенсії складає 21008,10 грн. Позивач вказує на те, що Відповідач нарахував і зафіксував розмір його пенсії, станом на 01.03.2022, встановивши нове її обмеження у розмірі 21008,10 грн без урахування доплати, передбаченої Постановою №713 у розмірі 2000 грн і без урахування суми підвищення (індексації) пенсії на коефіцієнт 1,197 відповідно до Постанови №168. Станом на зараз, згідно складових пенсії Позивача в особистому кабінеті ПФУ, підсумковий розмір складає 22619,40 грн, без врахування доплати до пенсії 2000 грн відповідно до Постанови №713, яка в складових пенсії взагалі не значиться. Також, вказує на те, що відповідачем нараховані суми підвищення пенсії (індексації) за 2022-23 роки, з яких виплачується підвищення пенсії (індексація) лише за 2022-й рік, відповідно до Постанови КМУ №118 від 16.02.2022 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році». Підвищення пенсії (індексація) за 2023 рік лише нараховано на коефіцієнт збільшення 1,197 і до виплати значиться в обмеженому розмірі 1500 грн і не виплачується, адже Відповідач зафіксував розмір пенсії її станом на 01.03.2022, незважаючи на рішення суду від 07.11.2022 в справі № 200/3511/22, яким знято обмеження пенсії максимальним розміром з 01.03.2022. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 пенсії по інвалідності з урахуванням підвищення (індексації), встановленого Постановою №168, із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197, з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713 в максимальному розмірі, починаючи з 01.02.2022 згідно рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №200/18/23, додаткових пенсій, доплат, підвищень у повному розмірі та без обмеження максимальним зафіксованим розміром.

Зобов`язано Управління нарахувати та виплатити позивачу з 01.03.2023 пенсію по інвалідності на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 №ФС-98101/09/01/929, з урахуванням підвищення (індексації) до пенсії по інвалідності, відповідно до пункту 2 Постанови №168, нарахованого із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,197, у розмірі її фактичного нарахування в повному обсязі без обмеження 1500 грн, з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн згідно Постанови №713, починаючи з 01.02.2022, відповідно до рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №200/18/23, додаткових пенсій, доплат, підвищень - без обмеження фіксованим максимальним розміром і з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Позивач вже звертався до суду зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав стосовно позовних вимог щодо виконання Постанови Першого апеляційного адміністративного суду у справі №200/18/23 (щодо виплати 2000 грн щомісяця) та щодо обмеження пенсії максимальним розміром (справа № 200/3511/22).

Щодо виплати індексації в розмірі більшому ніж 1500 гривень, зазначає, що пунктом 10 постанови КМУ №168 встановлено, що […], розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень. Позивачу проведено індексацію пенсії відповідно до постанови КМУ №168. На даний час постанова КМУ №168 та положення пункту 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2710 є чинними, тому підлягають обов`язковому виконанню всіма суб`єктами приватного та публічного права.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, перебуває на пенсійному обліку відповідача та отримує пенсію по інвалідності з 17.01.2018, призначену у відповідності до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року по справі №200/10580/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії по інвалідності з 01.04.2019 ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФС-98101/09/01/929 від 06.07.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.07.2021 №ФС-98101/09/01/929 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 та здійснити виплату з врахуванням раніше виплачених сум.

Вищезазначене рішення набуло законної сили 20.12.2021.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2022 в справі № 200/3511/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не здійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії по інвалідності з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії по інвалідності на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 №ФС-98101/09/01/929, згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суд від 11 жовтня 2021 року у справі №200/10580/21 з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром із урахуванням виплачених сум.

Вищезазначене рішення набрало законної сили 07.12.2022.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.03.2023 по справі №200/18/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №200/18/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 р. у справі №200/18/23 - скасовано.

Прийняте нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень до призначеної пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, у розмірі 2000 гривень (дві тисячі гривень) 00 коп.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду від 13.07.2023 № 13281-12153/М-02/8-0500/23 зазначено, що на виконання Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №200/18/23 в червні 2023 року проведено перерахунок Вашої пенсії з 01.02.2022, а саме встановлено щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713 у розмірі 2000,00 грн. Враховуючи зазначене, доплату за рішенням суду розраховано за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 у сумі 739,45 грн.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду від 17.07.2023 №13422-12306/М-02/8-0500/23 зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2022 по справі №200/3511/22, яке набрало законної сили 19.06.2023, в червні 2023 року проведено перерахунок пенсії з 01.03.2022 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 №ФС-98101/09/01/929 з виплатою пенсії без обмеження максимальним розміром. З липня 2023 року загальний розмір пенсії складає 21008,10 грн.

Відповідно до копії пенсійної справи ОСОБА_1 станом на 22.06.2023 зазначена сума до виплати - 20930 грн. В складових пенсії цього розрахунку значиться щомісячна доплата, відповідно до Постанови КМУ №713, (згідно рішення суду) у сумі 2000 грн. Підсумок пенсії зазначений у розмірі 24619,40 грн.

Відповідно до копії пенсійної справи ОСОБА_1 станом на 23.06.2023 сума пенсії до виплати значиться у розмірі 21008,10 грн, підсумковий її розмір - 22619,40 грн. В складових значаться нарахування індексацій за 2022-2023 роки. Доплата до пенсії 2000 грн згідно Постанови КМУ №713, відсутня.

Інших доказів до суду надано не було.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром та розміром індексації пенсії 1500 грн, а також невиплатою доплати до пенсії 2000 грн згідно Постанови КМУ №713, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Механізм обчислення пенсій особам відповідно до Закону №2262-ХІІ здійснюється відповідно до статті 43 вказаного Закону.

Суд першої інстанції частково задовольнив позов, пославшись на таке.

Щодо обмеження пенсії максимальним розміром.

Зокрема, відповідно до Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" викладено частину 5статті 43 Закону №2262-ХІІ в наступній редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

В той же час, пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону установлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього З Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №911-VIII) частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії, а саме щодо обмеження максимального розміру пенсій в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 розміром 10740 гривень, застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України від 12.04.2016 №1080-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей" статтю 43 Закону №2262-ХІІ після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно пункту 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Свої висновки Конституційний Суд України обґрунтував тим, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ зі змінами, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто, з 20.12.2016.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих акті в України", який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри "у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, в редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №1774-VIII), який набрав чинності з 01.01.2017, передбачає, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, Законом №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, норми частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІне відновлені, хоча й були фактично внесені зміни стосовно продовження періоду тимчасового обмеження максимального розміру пенсії.

Крім того, суд зауважує, що передбачені статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" обмеження пенсій максимальним розміром, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності в даній частині з 01.10.2011.

Відповідно до Закону №3668-VI, в редакції Закону №911-VIII, було визначено, що максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону №2262-ХІІне може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Надаючи тлумачення наведеним нормам закону №3668-VI, статті 43 Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 справа №400/2085/19 вказав, що положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI- у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

За висновком Верховного Суду, оскільки норми Закону №3668-VI та Закону №2262-XII неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, відповідні положення цих законів України "явно суперечать один одному".

Аналізуючи рішення Європейського суду з прав людини в справі "Щокін проти України" від 14.10.2010, заяви №23759/03 та №37943/06, правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 06.11.2018 у справі №812/292/18 та від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 щодо необхідності трактування норм законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, на користь особи, Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 справа №400/2085/19 висловив правову позицію, за якою застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI, тому обмеження органом Пенсійного фонду України максимального розміру пенсії особі, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Отже, підсумовуючи вищенаведені правові норми, суд першої інстанції дійшов висновку, що обмеження Позивачу пенсії по інвалідності новим фіксованим розміром 21008,10 грн., - є протиправним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, а апеляційна скарга відповідача з цього приводу підлягає відхиленню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо індексації пенсії.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" №118 від 16.02.2022 (далі - Постанова № 118) установлено, що з 1 березня 2022 року:

- перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;

- у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 118 з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2021 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім перерахунків пенсії, що проводилися у період з 1 січня 2021 року до 28 лютого 2022 року за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до частини четвертої статті 63 зазначеного Закону.

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 1 постанови КМУ від 24 лютого 2023 р. № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" установлено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Відповідн до Постанови КМУ №168 Кабінет Міністрів України запровадив тимчасове обмеження на максимальний розмір індексації пенсій, а саме розмір підвищення пенсії за результатами індексації обмежено 1500 грн.

Відповідач у своїх поясненнях у відзиві на позовну заяву посилається на те, що пунктом 10 постанови КМУ №168 встановлено, що […], розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Як встановлено судом, відповідачем нараховані суми підвищення пенсії (індексації) за 2022-23 роки, з яких виплачується підвищення пенсії (індексація) за 2022-й рік, відповідно до постанови КМУ №118 від 16.02.2022 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році». Підвищення пенсії (індексація) за 2023 рік нараховано на коефіцієнт збільшення 1,197 і до виплати значиться в обмеженому розмірі 1500 грн.

Вищезазнчене підтверджується копіями з пенсійної справи Позивача.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування.

Індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктами 2, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців. Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Додатково слід уточнити, що ст. 19 Закону № 2017-III в частині порядку визначення та застосування державних соціальних гарантій в реалізації державної соціально-економічної політики, зокрема, зазначає, що виключно законами України визначається: величина порогу індексації грошових доходів громадян.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку про те, що Кабінет Міністрів України визначає виключно порядок індексації пенсії, а визначення розміру індексації пенсії та інших доходів громадян України проводиться виключно законами України.

З матеріалів справи судом встановлено, що з 01.03.2023 позивачу виплачується пенсія без індексації, проведення якої встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»

Щодо наявності в абз. 2 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 положення про те, що «розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1 7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень», то суд звертає увагу на наступне.

Наведене положення постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 прямо суперечить положенням Законів України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» та «Про індексацію грошових доходів населення», Конституції України, в тому числі й тому, що порушує право позивача на належний, гарантований державою, рівень пенсійного забезпечення, та як наслідок, призводить до додаткового обмеження максимального розміру його пенсії.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону № 2262-XII, зокрема у постановах від 09.02.2021 у справі № 640/2500/18, від 10.09.2021 у справі № 300/633/19, від 24.09.2021 у справі № 370/2610/17, від 06.11.2018 року у справі № 522/3093/17.

У постанові від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-XII та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Отже, положення коментованої постанови прямо суперечить приписам Конституції України, Законів України № 2262-XII, № 2017-III, № 1282-XII з врахуванням Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, які є спеціальними нормами та підлягають застосуванню органами Пенсійного фонду України в даних правовідносинах.

Таким чином, наведені вище висновки Верховного Суду, відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», мали бути враховані пенсійним органом під час обчислення та виплати пенсії позивачу з 01.03.2023.

Враховуючи викладене, в ході розгляду даної справи окружний суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.03.2023 з урахуванням індексації (підвищення розміру пенсії на коефіцієнт збільшення, рівний 1,197 у 2023 році), встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсій та заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», а також обмеження її максимальним розміром є протиправними, тому позовні вимоги у цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, місцевий суд вважав за необхідне зазначити наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не здійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії по інвалідності з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії по інвалідності на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 №ФС-98101/09/01/929, згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суд від 11 жовтня 2021 року у справі №200/10580/21 з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром із урахуванням виплачених сум.

Вищезазначене рішення набрало законної сили 07.12.2022.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.03.2023 року по справі №200/18/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №200/18/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року у справі №200/18/23 - задоволено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року у справі №200/18/23 - скасовано.

Прийняте нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень до призначеної пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.02.2022 р. щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, у розмірі 2000 гривень (дві тисячі гривень) 00 коп.

Рішення суду набрало сили, а відтак його правильність не може бути поставлена під сумнів.

Однак, суд першої інстанції зауважив, що в своєму позові ОСОБА_1 просить суд зобов`язати виплачувати індексацію пенсії з 01.03.2023 у повному розмірі без обмеження її фіксованим розміром, яким зафіксував відповідач розмір його пенсії та не нарахував індексацію за 2023 рік, при цьому я просить враховувати постанову суду по справі 200/18/23 щодо виплати доплати у 2000 грн.

Також, при здійсненні індексації з 01.03.2023, відповідач індексацію до виплати не нарахував з причини нового обмеження пенсії новим фіксованим розміром. Тобто, підстави і предмет позову по даній справі - наявність нового фіксованого максимального розміру станом на 01.03.22 і нова дата, з якої потрібно зняти обмеження пенсії Позивача новим фіксованим розміром для нарахування індексації за 2023 рік у повному обсязі - з 01.03.2023.

Вищезазначені спірні правовідносини не були предметом розгляду адміністративних справ №200/3511/22 та №200/18/23.

Поряд із цим, всупереч вищезазначеним рішенням, Відповідачем припинено нарахування та виплата щомісячної доплати до пенсії, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, у розмірі 2000 гривень (дві тисячі гривень) 00 коп у зв`язку з новим перерахунком пенсії Позивача та встановлено фіксований максимальний розмір пенсії.

Таким чином, окружний суд не прийняв до уваги посилання Відповідача на те, що Позивач вже звертався до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки останнім не обґрунтоване та не доведене.

Щодо виплати сум індексації у конкретному розмірі, суд першої інстанції зазначив, що він не може підміняти орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення грошового забезпечення, у тому числі сум індексації, та на свій розсуд зобов`язати відповідача нарахувати суми індексації в конкретному розмірі.

Поряд з цим враховуючи що повноваження з приводу перерахунку, розрахунку, призначення пенсії, тощо - є дискреційними повноваженнями відповідача, суд вважає за належне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , з 01.03.2023 пенсію по інвалідності на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 №ФС-98101/09/01/929, з урахуванням підвищення (індексації) до пенсії по інвалідності, відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», нарахованого із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,197, у розмірі її фактичного нарахування в повному обсязі без обмеження 1500 грн, з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн, згідно Постанови КМУ №713, починаючи з 01.02.2022, відповідно до рішення Першого апеляційного адміністративного суда від 14.06.2023 у справі №200/18/23, додаткових пенсій, доплат, підвищень - без обмеження фіксованим максимальним розміром і з урахуванням проведених виплат.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Проте, із такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Щодо індексації пенсії.

В позові стверджується, що при визначенні суми збільшення (індексації) пенсії з 01.03.2023, відповідно до Постанови КМУ №168, для недопущення дискримінації на соціальний захист за майновим станом, має застосовуватись пункт 1, де визначений коефіцієнт збільшення для обчислення пенсії у розмірі 1,197 без обмеження максимальним розміром суми збільшення (індексації) 1500 грн.

Суд першої інстанції задовольнив такі вимоги.

Однак, висновок місцевого суду є неогрунтованим.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Ця норма є об`єктивним продовженням задекларованого в статті 1 Конституції України статусу України як соціальної та правової держави.

Громадяни мають право на соціальний захист у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, установлених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Так, пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

Спеціальні умови, норми і порядок пенсійного забезпечення за особливостями спеціального статусу громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, визначені цим Законом, який має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

У справі, яка розглядається, спір виник у зв`язку із незгодою позивача із діями відповідача щодо обмеження граничним розміром у 1500, 00 грн підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення його пенсії, призначеної відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, із застосуванням коефіцієнту збільшення у розмірі 1,197, проведеного відповідно до вимог пункту 2 постанови № 168.

Перевіряючи оспорювані дії відповідача на відповідність критеріям, визначеним у частині другій статті 2 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне вказати на таке.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII, а індексації розміру пенсій - положення статті 64 Закону № 2262-XII.

Відповідно до статті 64 Закону № 2262-ХІІ визначено, що призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, пенсії підвищуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Закон України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Економічною підставою для проведення індексації грошових доходів населення згідно зі статтями 4, 6 Закону № 1282-ХІІ є факт, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Також ознаками, що характеризують індексацію доходів громадян, є місце отримання відповідних доходів, а також джерела їх фінансування (частина перша статті 9 Закону № 1282-XII).

Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, яка має систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою сум при розрахунку пенсії, зокрема військовослужбовцям.

Обов`язковий характер індексації визначається статтею 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закон № 2017-ІІІ), у якій зазначається, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону № 2017-ІІІ).

Підстави для проведення індексації визначено статтею 4 Закону № 1282-XII, відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, за правилами пункту 4 якого частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У свою чергу, у зв`язку із необхідністю вдосконалення пенсійного забезпечення громадян, визначення дати щорічної індексації пенсії та кола осіб, яким пенсії індексуються, 15.02.2022 було прийнято Закон України № 2040-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства» (далі - Закон № 2040-IX), яким, зокрема статтю 64 Закону № 2262-XII та частину п`яту статті 2 Закону № 1282-XII було викладено в новій редакції.

Так, частиною п`ятою статті 2 Закону № 1282-XII в редакції Закону № 2040-IX визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У свою чергу, відповідно до статті 64 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 2040-IX, яка застосовується з 01.03.2022, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

При цьому частиною другою статті 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) в редакції Закону № 2040-IX, яка застосовується з 01.03.2022, визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Порядком перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 (далі - Порядок № 124) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема з урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 4 Порядку № 124 визначено, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:

де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);

ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою:

ЗСЗ = Псзп (1): Псзп (2)х100% - 100%

де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;

Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

Таким чином, повноваження щодо визначення розміру та порядку проведення індексації пенсії шляхом її перерахунку через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у межах бюджету Пенсійного фонду надано Кабінету Міністрів України на виконання вимог частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, у зв`язку із чим з 2019 року Порядком № 124, з метою визначення механізму проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески впроваджено, зокрема, формулу обчислення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

При цьому, згідно із абзацом 2 пункту 5 Порядку № 124 кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Тобто, запровадивши удосконалений механізм щорічної індексації пенсій, зокрема, особам, пенсія яким призначена за Законом № 2262-ХІІ, для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон № 1282-XII пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема, пенсій (грошові доходи населення підлягали індексації лише у межах розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення у разі перевищення величиною індексу споживчих цін порогу індексації, який установлювався в розмірі 103 відсотка).

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - постанова № 118) з 01.03.2022 було установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;

у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Також, пунктом 2 постанови № 118 установлено, що з 01.03.2022 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Разом з цим, пунктом 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 2710-IX на 2023 рік зупинено дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

При цьому, відповідно до підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

У свою чергу пунктом 8 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 2710-IX установлено, що у 2023 році, зокрема, частина друга статті 42 Закону № 1058-IV та стаття 64 Закону № 2262-ХІІ застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації пункту 8 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 2710-IX Кабінет Міністрів України 24.02.2023 прийняв постанову № 168, пунктом 1 якої установлено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Пунктом 2 постанови № 168 установлено, що з 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови № 118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Тож, з метою забезпечення у 2021-2023 роках проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України щороку у межах бюджету Пенсійного фонду України визначав розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема у 2021 році цей показник становив 1,11 згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», у 2022 році - 1,14 згідно з постановою № 118, у 2023 році - 1,197 згідно з постановою № 168.

При цьому, у 2023 році розміри пенсій, призначених згідно із статтями 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ перераховуються із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з у розмірі 1,197 згідно з постановою № 168, а також з урахуванням збільшеного у попередньому році на коефіцієнт 1,14 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, передбаченого постановою № 118.

Так, за формулою обчислення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеної Порядком № 124 у 2023 році показник для забезпечення індексації пенсій, який здійснюється шляхом перерахунку раніше призначених пенсій через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, становив 19,71 % [показник зростання споживчих цін за попередній рік (26,6 %) + показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (12,82 %)]/2 (50 %, як зазначено в частині другій статті 42 Закону № 1058-IV).

У зв`язку із чим, у 2023 році Кабінет Міністрів України постановою № 168 визначив коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197, що відповідає формулі, визначеній Порядком № 124 та, відповідно, повністю узгоджується із частинною другою статті 42 Закону № 1058-IV, на виконання якої Уряду надано повноваження визначення розміру та порядку забезпечення індексації пенсії шляхом її перерахунку через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у межах бюджету Пенсійного фонду:

У свою чергу, пунктом 10 постанови № 168 установлено, що:

у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Системний аналіз вищевказаних законодавчих приписів свідчить про те, що обмеження верхньої межі індексації здійснюється для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян, а також з урахуванням того, що в умовах дії воєнного стану видатки в першу чергу спрямовуються на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

При цьому, як положеннями статті 42 Закону № 1058-IV, так і положеннями статті 64 Закону № 2262-ХІІ Уряду надано право визначати розмір, умови та порядок здійснення індексації пенсій.

Отже, положеннями постанови № 168 визначено верхню межу розміру індексації пенсії у граничному розмірі 1500,00 грн, яку не може перевищувати сума індексації (підвищення) у разі здійснення на виконання пункту 2 цієї постанови.

Тобто, це означає, що якщо сума індексації пенсії в результаті проведеного перерахунку перевищує 1500,00 грн, доплата до пенсії встановлюється у межах граничної суми - в розмірі 1500 грн, у зв`язку із чим відсутні правові підстави вважати такі дії відповідача неправомірними, оскільки індексація пенсії позивача з 01.03.2023 проведена ГУ ПФУ із дотриманням вимог чинного законодавства.

Посилання позивача на відповідні висновки Верховного Суду та Конституційного Суду України не є релевантними, адже вони стосуються саме обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром на підставі частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, водночас в цьому випадку мова йде про визначення розміру індексації пенсії, що не є тотожним встановленню максимального розміру пенсії.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 07 червня 2024 року в справі № 420/25804/23 та в численних постановах в означеній категорії справ в подальшому.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, на підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість адміністративного позову в цій частині та відсутність підстав для його задоволення.

Щодо невиплати доплати до пенсії 2000 грн згідно Постанови КМУ №713.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.03.2023 по справі №200/18/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №200/18/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року у справі №200/18/23 - задоволено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року у справі №200/18/23 - скасовано.

Прийняте нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень до призначеної пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, у розмірі 2000 гривень (дві тисячі гривень) 00 коп.

Рішення суду набрало сили, а відтак його правильність не може бути поставлена під сумнів.

Однак, суд першої інстанції зауважив, що в своєму позові ОСОБА_1 просить суд зобов`язати виплачувати індексацію пенсії з 01.03.2023 у повному розмірі без обмеження її фіксованим розміром, яким зафіксував відповідач розмір його пенсії та не нарахував індексацію за 2023 рік, при цьому просить враховувати постанову суду по справі №200/18/23 щодо виплати доплати у 2000 грн.

Також, при здійсненні індексації з 01.03.2023, відповідач індексацію до виплати не нарахував з причини нового обмеження пенсії новим фіксованим розміром. Тобто, підстави і предмет позову по даній справі - наявність нового фіксованого максимального розміру станом на 01.03.22 і нова дата, з якої потрібно зняти обмеження пенсії Позивача новим фіксованим розміром для нарахування індексації за 2023 рік у повному обсязі - з 01.03.2023.

Вищезазначені спірні правовідносини не були предметом розгляду адміністративних справ №200/3511/22 та №200/18/23.

Поряд із цим, всупереч вищезазначеним рішенням, Відповідачем припинено нарахування та виплата щомісячної доплати до пенсії, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, у розмірі 2000 гривень (дві тисячі гривень) 00 коп у зв`язку з новим перерахунком пенсії Позивача та встановлено фіксований максимальний розмір пенсії.

Таким чином, окружний суд не прийняв до уваги посилання Відповідача на те, що Позивач вже звертався до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки останнім не обґрунтоване та не доведене.

Однак, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Частина перша статті 382 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, приписами статтей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

З огляду на викладене, слід зазначити, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особипозивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Таким чином, не є можливим розгляд питань повязаних з виконанням судового рішення, як окреме адміністративне провадження, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, Позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Натомість, Позивач звернувся до суду із позовною заявою у загальному порядку, в якій фактично оскаржує дії та рішення пенсійного органу щодо виконання судових рішень по справі № 200/18/23, що, в свою чергу, не відповідає об`єкту порушеного права, оскільки в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги Позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі.

Відповідно, якщо Позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. Оскільки, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Вказаний правовий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18), від 03 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18 (адміністративне провадження № К/9901/1062/19).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином є наявність підстав для закриття провадження у справі в цій частині, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, від 03 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18, від 21.12.2020 по справі № 440/1810/19.

Відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Тобто, Позивач вже звертався до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що не передбачено КАС України, та є підставою для закриття данного провадження.

Слід додати, що по справі № 200/18/23 позивач реалізовував свої права в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України.

Так, у справі № 200/18/23 ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року задоволено заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі № 200/18/23, а саме зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі № 200/18/23 у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати протягом 60 днів з дати постановлення ухвали звіт про виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі № 200/18/23.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №200/18/23. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати протягом трьох місяців з дня отримання цієї ухвали суду звіт про виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі № 200/18/23.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду частковому скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у справі № 200/4028/23 скасувати частково.

Прийняти нову постанову в наступній частині.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 пенсію по інвалідності з урахуванням підвищення (індексації) до пенсії, відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», нарахованого із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,197, у розмірі її фактичного нарахування в повному обсязі без обмеження 1500 грн відмовити.

Провадження в справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 пенсію по інвалідності на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 №ФС-98101/09/01/929 з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн, згідно Постанови КМУ №713, починаючи з 01.02.2022, відповідно до рішення Першого апеляційного адміністративного суда від 14.06.2023 у справі №200/18/23 - закрити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у справі № 200/4028/23 стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 пенсію по інвалідності з урахуванням додаткових пенсій, доплат, підвищень - без обмеження фіксованим максимальним розміром і з урахуванням проведених виплат залишити без змін.

Повне судове рішення 15 квітня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

І. В. Геращенко