Справа № 607/4996/25
Суддя: Багрій Т. Я.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2025 Справа №607/4996/25 Провадження №2-а/607/260/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Багрія Т.Я., з участю секретаря судового засідання Новосад С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

Адвокат Шеремета М.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4172157 від 01 березня 2025 року та закрити провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 01 березня 2025 року працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , який стояв на вулиці у денно пору доби поблизу транспортного засобу BMW IX3 14CC3077 та повідомили про те, що на автомобілі затерті номерні знаки. При цьому, працівники поліції їхали позаду транспортного засобу ОСОБА_1 та не мали змоги побачити номерний знак, який встановлений спереду. Зазначає, що у ч.1 ст.121-3 КУпАП відсутній термін «затерті номерні знаки», що свідчить про неправомірність винесеної постанови. Окрім того, працівниками поліції не було здійснено жодних дій, спрямованих на перевірку можливості визначення символів або буквенно-числової комбінації номерного знака з відстані двадцяти метрів. На 00:05:30 хв. відеозапису зафіксованого на нагрудну камеру працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції «ну підійдіть і скажіть, що не читається номерний знак», на що працівник поліції відповідає «та ясно, що читається», що ставить під сумнів дії працівників поліції щодо виявлення адміністративного правопорушення. Матеріали справи не містять будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили факт «затертості номерних знаків» за обставин, вказаних у складеній щодо позивача постанові. Також наявні обґрунтовані сумніви щодо наявності в діях позивача умислу чи необережності щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Ухвалою судді від 14 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача вказує, що відповідно до оскаржуваної постанови позивач 01 березня 2024 року о 08 год. 57 хв. в м.Тернопіль, проспект С.Бандери, 15, керував транспортним засобом марки BMW ІХ3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з номерним знаком, символи якого були затертими, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію та не дає можливості чітко визначити символи або буквенну комбінацію номерного знака, чим порушив вимоги п.2.9в ПДР України. Номерні знаки мають відповідати ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування». Оцінивши в сукупності матеріали відеофіксації зі службового автомобіля та з нагрудного відео реєстратора поліцейського можна дійти висновку про порушення позивачем ПДР України.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Шеремета М.М. в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача адвоката Шеремети М.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕНА №4172157 від 01 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 01 березня 2025 року о 08 год. 57 хв., за адресою: м.Тернопіль, проспект С.Бандери, 15, керував транспортним засобом марки BMW IX3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із номерним знаком символи якого були затертими, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію та не дає можливості чітко визначити символи або буквенну комбінацію номерного знака, чим порушив п.2.9в ПДР України керування водієм ТЗ з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.121-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до п.п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

З оскаржуваної постанови серії ЕНА №4172157 від 01 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.2.9в ПДР України, а саме: керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.

Вимоги щодо виготовлення та застосування номерних знаків визначені ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування» (надалі - ДСТУ 4278:2019). ДСТУ 3650:2019 визначає правила виготовляння державних номерних знаків (далі знаки) для автомобілів, автобусів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, тракторів, автомобільних і тракторних причепів, а також знаків, що їх виготовляють за індивідуальним замовленням.

У пункті 4 ДСТУ 3650:2019 (правила застосування номерних знаків) зазначено: 4.1 Кількість знаків на транспортних засобах має бути: на автомобілях: два знаки; на тракторах, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машинах, сільськогосподарській техніці та інших механізмах: один знак; на мотоциклах, моторолерах, мотоколясках, квадроциклах, трициклах, прирівняних до них транспортних засобах, мопедах, причепах, напівпричепах: один знак; на великотоннажних транспортних засобах та інших технологічних транспортних засобах: один знак. 4.2 Знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником. 4.3 Знаки не повинні зменшувати кутів переднього та заднього звисів транспортного засобу. 4.4 Знаки типу 7 закріплюють за транспортним засобом як другий комплект знаків. Написи на передньому та задньому номерних знаках підтипу 7-1 мають відповідати один одному. 4.5 Знаки закріплюють відповідно до адміністративно-територіальної належності, визначної в додатках Б та Д, незалежно від місця проведення реєстрації транспортного засобу.

У таблиці 1 (п.2 ДСТУ 3650:2019) зазначено, що знаки за призначеністю поділено на 15 типів, які зазначено в таблиці 1, серед яких номерний знак підтипу 2-1 - знаки для разових поїздок для всіх типів автомобілів, автомобільних причепів, крім тих, які видають підприємства-виробники та суб`єкти господарювання, діяльність яких пов`язано з реалізацією транспортних засобів.

Надалі у таблиці 2 встановлено основні розміри, вимоги до інформаційного змісту номерних знаків, серед яких зазначено, що колір цифр, літер та ребра жорсткості знаків підтипу 2.1 білий, однак наявність світлоповертальної плівки відсутня.

Таким чином, ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів» встановлено основні розміри, вимоги до інформаційного змісту, правила застосування номерних знаків для транспортних засобів усіх типів, які призначено для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та підлягають державній реєстрації та обліку.

При цьому, вищевказані вимоги ДСТУ 3650:2019, зокрема п.4 - правила застосування номерних знаків, не містить визначення поняття «затертих» номерних знаків, чи обмежень щодо їх застосування.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що номерні знаки на транспортному засобі марки BMW IX3 встановлені з додержанням вимог п.4 ДСТУ 3650:2019: спереду та позаду транспортного засобу у відведених для цього місцях, а також відповідають вимогам, щодо розмірів та нанесення на них інформаційного змісту.

У пункті 2.9в ПДР України, порушення якого кваліфікується ОСОБА_1 , міститься вичерпний перелік обставин, за яких забороняється експлуатація транспортного засобу. При цьому, вказаний перелік не містить такого визначення, як керування з транспортним засобом із затертим номерним знаком, що в свою чергу, виходячи з диспозиції частини першої статті 121-3 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача у відзиві на наказ Міністерства внутрішніх справ України №166 від 02.03.2021 «Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів», яким затверджено: 1) Вимоги до номерних знаків транспортних засобів; 2) Єдині зразки номерних знаків транспортних засобів, оскільки вказаними нормативно-правовими актами визначено вимоги до виготовлення номерних знаків, а не до їх застосування.

Із системного аналізу діючого законодавства України про адміністративні правопорушення вбачається, що саме порушення ПДР, а не стандартів ДСТУ є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у спірній постанові формулювання об`єктивної сторони адміністративного правопорушення «керував ТЗ із номерним знаком символи якого були затертими, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію» не відповідає формулюванню порушення ПДР «керування транспортним засобом з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів», що за своїм юридичним змістом є різними складами правопорушення. Наведене свідчить про недоліки, допущені посадовою особою при складанні оскаржуваної постанови.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст.121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, є самостійним складом адміністративного правопорушення, на відміну від керування транспортним засобом з номерним знаком, що не відповідає встановленим зразкам або вимогам.

При цьому відповідачем не надано доказів того, що позивач керував транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), чи з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію.

Відповідач, окрім зазначення обставин події в оскаржуваній постанові, надав суду відеозапис, дослідивши який, судом встановлено, що такий містить з`ясування поліцейськими обставин щодо можливого порушення позивачем вимог п.9.2«в» ПДР та розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Однак, вказаний відеозапис не містить відомостей про те, що працівник поліції досліджував номерний знак на предмет відповідності встановленим зразкам або вимогам (стандартам) та не зазначив яким саме стандартам він не відповідає.

Суд враховує, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17, від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16, від 14.08.2018 у справі № 826/15341/15).

Разом з тим, аналіз досліджених в судовому засіданні доказів не дає суду підстав дійти висновку про правомірність винесеної щодо позивача ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Експлуатація автомобіля передбачає, зокрема використання автомобіля за призначенням.

Представником відповідача до відзиву на позов долучено відеозапис під назвою «export-gsusx», що міститься на оптичному диску DVD-R, однак на вказаному відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки BMW IX3, номерний знак НОМЕР_2 .

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Жодних належних та допустимих доказів порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п.2.9в ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП для притягнення його до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури, відповідачем не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, належних та допустимих доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду не надано.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Також позиція висловлена у п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 p., де зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4172157, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1190 грн., слід скасувати та закрити провадження у справі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн. за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. 5,77, 139,194, 205,229, 241-243, 250, 255, 257, 271, 286, 297, п.п. 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст. 7, 9, 33, 122, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4172157 від 01 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень - скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного судуабо через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, 46003, вул.Котляревського, 24, м.Тернопіль, .

Головуючий суддяТ. Я. Багрій