Справа № 240/10257/25
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/10257/25

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови у перерахунку йому основного розміру пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та довідки Служби безпеки України від 15.07.2024 №21/3-9/878-368;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити йому з 01 січня 2023 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 89 % грошового забезпечення, з врахуванням складових, що вказані в довідці Служби безпеки України 15.07.2024 №21/3-9/878-368, без обмеження максимальним розміром.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд звертає увагу, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

За загальним правилом, під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із визначених у частині 1 статті 5 КАС України, способи захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Позовні вимоги повинні формулюватися позивачем максимально чітко і зрозуміло.

Суд відмічає, що предмет судового розгляду (зміст позовних вимог), який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим. При цьому, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача.

Однак, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, вищезазначеним критеріям чіткості та зрозумілості не відповідають, оскільки в пункті 1 прохальної частини своєї позовної заяви він оскаржує лише відмову пенсійного органу у здійсненні йому з 01.01.2023 перерахунку пенсії на підставі довідки Служби безпеки України від 15.07.2024 №21/3-9/878-368, та не оскаржує при цьому жодних дій відповідача щодо невірного визначення (зменшення) основного розміру його пенсії чи щодо застосування до його пенсії максимального обмеження розміру. Натомість, в пункті 2 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просить суд не тільки зобов`язати відповідача не тільки здійснити йому перерахунок пенсії на підставі довідки Служби безпеки України від 15.07.2024 №21/3-9/878-368, а ще й просить зобов`язати відповідача визначити основний розмір його пенсії, як 89 % грошового забезпечення, та виплачувати йому пенсію без обмеження її максимального розміру.

Також суд зауважує, що мотивувальна частина позовної заяви ОСОБА_1 не містить обгрунтування порушення відповідачем його права на отримання пенсії в розмірі 89 % грошового забезпечення чи обгрунтування протиправності дій відповідача щодо застосування до його пенсії максимального обмеження її розміру.

Відтак, зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 неможливо встановити, що є предметом спірних правовідносин: лише відмова у здійсненні йому перерахунку пенсії на підставі довідки Служби безпеки України від 15.07.2024 №21/3-9/878-368 чи ще й невірне визначення пенсійним органом основного розміру його пенсії та застосування до пенсії максимального обмеження її розміру.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги сформульовані не у відповідності до вимог частини 1 статті 5 КАС України, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та встановити йому строк для усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви в новій редакції із уточненням в ній заявлених позовних вимог, шляхом чіткого зазначення, які саме дії/бездіяльність відповідача порушують його права та становлять собою предмет спірних правовідносин (лише відмова у здійсненні йому перерахунку пенсії на підставі довідки Служби безпеки України від 15.07.2024 №21/3-9/878-368 чи ще й невірне визначення основного розміру його пенсії та застосування до його пенсії максимального обмеження її розміру), а також із уточненням, в залежності від визначеного предмету спору, позовних вимог зобов`язального характеру та визначеного в них способу захисту порушених прав.

У випадку, коли в уточненій позовній заяві буде зазначено, що предметом оскарження є також дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо невірного визначення основного розміру пенсії позивача та щодо застосування до його пенсії максимального обмеження її розміру, позивач в мотивувальній частині цієї уточненої позовної заяви має навести обгрунтування порушення відповідачем його права на отримання пенсії в розмірі 89 % грошового забезпечення та обгрунтування протиправності дій відповідача щодо застосування до його пенсії максимального обмеження її розміру. Крім того, в такому випадку позивачу необхідно буде доплатити судовий збір в розмірі 2422,40 грн за дві позовні вимоги немайногового характеру (1211,20 грн х 2 = 2422,20 грн) та долучити до уточненої позовної заяви оригінал платіжного документу на підтвердження сплати судового збору в такому розмірі.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович