Справа № 160/3537/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2025 рокуСправа №160/3537/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 , в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та виплати додаткової винагороди під час дії воєнного стану ОСОБА_1 за періоди з 01.12.2023 по 06.12.2023, з 09.12.2023 по 22.12.2023, з 08.01.2024 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 09.05.2024 з розрахунку 30 000 гривень на місяць;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду під час дії воєнного стану ОСОБА_1 за періоди з 01.12.2023 по 06.12.2023, з 09.12.2023 по 22.12.2023, з 08.01.2024 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 09.05.2024 з розрахунку 30 000 гривень на місяць у розмірі 138 186 грн. 85 коп.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив додаткову винагороду передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 виходячи із розрахунку 30 тисяч на місяць, за періоди перебування позивачем в зоні проведення бойових дій.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження - задоволено та прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Також від відповідача надійшло заява про розгляд справи у закритому судовому засіданні та віднесення інформації щодо завдань військової частини НОМЕР_1 до інформації, яка підлягає захисту від розголошення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_1 засвідчені належним чином копії бойових наказів (бойових розпоряджень) щодо позивача за періоди з 01.12.2023 по 06.12.2023, з 09.12.2023 по 22.12.2023, з 08.01.2024 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 09.05.2024, журналів бойових дій та рапортів (донесення) за вказаний період.
14.04.2025 від відповідача на виконання вимог ухвали від 08.04.2025 надійшли витребувані судом докази.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини
ОСОБА_1 , з 22.12.2018 і по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_3 , виданим начальником Військового інституту КНУ імені Тараса Шевченка від 27.12.2018, та довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2025 за вих. № 684/1260.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 29.09.2023 №258 (по стройовій частині) капітана ОСОБА_1 , офіцера відділення зв`язку та кібербезпеки штабу військової частини НОМЕР_1 допустити до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах штабу військової частини НОМЕР_1 .
Згідно наданих відповідачем на вимогу суду витягів із бойових розпоряджень, судом встановлено, що у період з 01.12.2023 по 06.12.2023, з 09.12.2023 по 22.12.2023, з 08.01.2024 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 09.05.2024 позивач виконував бойові (спеціальні) завдання з метою безперебійного функціонування систем зв`язку, автоматизованого управління військами, електронної комунікаційної мережі, кібербезпеки, кіберзахисту інформаційно-комунікаційних систем та захисту інформації в них, у зонах проведення бойових дій.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.
Згідно ч. 1 ст. 1 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
За ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» віл 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять, зокрема, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія).
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (далі Порядок) грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Відповідно до абз. 22 п. 2 розділу XXXIV на період дії воєнного стану додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
Спірні правовідносини врегульовано в т.ч. постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168 (далі Постанова №168), яка застосовується в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Згідно з п.2-1 Постанови №168 міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають:
порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови;
особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту.
Відповідно до статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У відзиві на позов, відповідач посилається лише на Положення про групу зв`язку та кібербезпеки пункту управління військової частини НОМЕР_1 , затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.01.2023 № 16 Про затвердження схеми та положень про командування (групи) пункту управління військової частини НОМЕР_1 , наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16.01.2023 № 16 Про затвердження схеми та положень про командування (групи) пункту управління військової частини НОМЕР_1 , зазначаючи про те, що виконання функціональних обов`язків офіцера відділення зв`язку та кібербезпеки штабу та функціональних обов`язків начальника служби захисту інформації забезпечення зв`язку та забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту електронних інформаційних ресурсів, інформації було обов`язком позивача за займаною посадою.
Кореспондуючи наведений висновок Великої Палати Верховного Суду із обставинами цієї справи, відповідач зазначив, що забезпечення зв`язком підрозділів військової частини НОМЕР_1 , яка в оскаржуваний період не перебувала в межах територіальних громад на території яких ведуться бойові дії, та забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту електронних інформаційних ресурсів, є обов`язком за посадою позивача, та не є безпосередніми діями, які здійснюють захист суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України.
При цьому, інших документів які б встановлювали особливості виплати додаткової винагороди в частині визначення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених зокрема на Збройні Сили, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації тощо, або відповідачем не надано.
Судом витребувано у відповідача докази виконання позивачем бойових завдань у спірних періодах, та на виконання вимог суду відповідачем такі докази надані.
Оскільки відповідачем до суду не надано доказів того, що виконувані позивачем завдання у спірних періодах не входять до переліку бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, суд вважає, що відповідачем не доведено суду відсутність у позивача права на отримання додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.
При цьому, наявні в матеріалах справи докази (витяги з бойових розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з грудня 2023 по травень 2024) дають підстави для висновку про наявність у позивача права на виплату додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яке також встановлено і в наказі командира ВЧ НОМЕР_1 від 02.04.2024 №87.
Отже, судом встановлено протиправна бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім' ям під час дії воєнного стану" із розрахунку 300000,00 грн на місяць за 01.12.2023 по 06.12.2023, з 09.12.2023 по 22.12.2023, з 08.01.2024 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 09.05.2024.
Щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду в визначеній позивачем сумі, суд зазначає, що розрахунок грошового забезпечення є компетенцією відповідача як суб`єкта, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення, а тому, саме на ВЧ НОМЕР_1 покладається такий обов`язок. При цьому, суд є правозастосовним органом та не може підміняти суб`єкт владних повноважень, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до виключної компетенції такого суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим суд вважає їх передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.
Таким чином, позовні вимог підлягають задоволенню частково у такій спосіб: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та виплати додаткової винагороди під час дії воєнного стану ОСОБА_1 за періоди з 01.12.2023 по 06.12.2023, з 09.12.2023 по 22.12.2023, з 08.01.2024 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 09.05.2024 з розрахунку 30 000 гривень на місяць та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду під час дії воєнного стану ОСОБА_1 за періоди з 01.12.2023 по 06.12.2023, з 09.12.2023 по 22.12.2023, з 08.01.2024 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 09.05.2024 з розрахунку 30 000 гривень на місяць.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат у вигляді судового збору.
Щодо заяви відповідача про необхідність уникнути розкриття інформації з обмеженим доступом при розгляді даної справи, суд зазначає, що дана справа розглянута у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників процесу, та враховуючи наявність у справі документів з обмеженим доступом з грифом «Для службового використання» - із застосуванням Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів, та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 736, а також згідно наказу №63-од від 04 березня 2020 виконувача обов`язків голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду, згідно якого судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду належать до переліку посад із правом роботи з документами, що мають гриф "Для службового користування".
Керуючись ст. ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295, 297 КАС України суд
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та виплати додаткової винагороди під час дії воєнного стану ОСОБА_1 за періоди з 01.12.2023 по 06.12.2023, з 09.12.2023 по 22.12.2023, з 08.01.2024 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 09.05.2024 з розрахунку 30 000 гривень на місяць.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду під час дії воєнного стану ОСОБА_1 за періоди з 01.12.2023 по 06.12.2023, з 09.12.2023 по 22.12.2023, з 08.01.2024 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 09.05.2024 з розрахунку 30 000 гривень на місяць.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 15.04.2025 року.

Суддя Н.Є. Калугіна