Справа № 480/8128/24
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2025 року Справа № 480/8128/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8128/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального (страхового) стажу ОСОБА_1 періоди роботи:
- з 07.09.2009 р. по 04.01.2010 р. на посаді начальника відділу ТОВ «Міжрегіональна будівельна компанія «Альянс»;
- з 11.01.2010р. по 17.12.2010р. на посаді начальника відділу кадрів ТОВ «Міжрегіональна будівельна компанія «Альянс»;
- з 25.04.2013р. по 31.12.2013р. на посаді торгового агента ТОВ «Фабус»;
- з 26.05.2014р. по 21.01.2015р. на посаді менеджера ТОВ «Фабус»;
- з 01.06.2015р. по 22.04.2016р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «Продукт ТУТ»;
- з 12.05.2016р. по 25.04.2017р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «Продукт ТУТ»;
- з 14.06.2017р. по 31.05.2018р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «Продукт ТУТ»;
- з 26.06.2018р. по 13.06.2019р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «ХОЛТЕК»;
- з 24.06.2019р. по 18.06.2020р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «ХОЛТЕК»;
- з 26.06.2020р. по 05.02.2021р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «ХОЛТЕК».
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 05 квітня 2024 року, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії.
Позивач не погоджується з даним рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує її права.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачам для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідачів. Крім того даною ухвалою було залучено до участі у справі № 480/8128/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області в якості співвідповідача та витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи позивача, в тому числі, заяви про призначення пенсії.
Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області через систему "Електронний суд" було надано суду клопотання про долучення доказів, в якому, зокрема, зазначено, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж заявниці на дату звернення становить 27 років 08 місяців 29 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди. А відтак рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу прийняте відповідно до чинного законодавства.. Також було надано суду матеріали пенсійної справи позивача (а.с. 35-65).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернулася до пенсійного органу із заявою від 12.04.2024 року про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 95).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням від 19.04.2024 року за №11 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік (а.с. 98).

При цьому в даному рішенні зазначено, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж заявниці на дату звернення становить 27 років 08 місяців 29 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди.

Не погодившись з даним рішенням відповідача, позивач звернулася з позовною заявою до суду.

При цьому позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем не було зараховано до її страхового стажу періоди роботи з 07.09.2009 р. по 04.01.2010 р.; з 11.01.2010р. по 17.12.2010р.; з 25.04.2013р. по 31.12.2013р.; з 26.05.2014р. по 21.01.2015р.; з 01.06.2015р. по 22.04.2016р.; з 12.05.2016р. по 25.04.2017р.; з 14.06.2017р. по 31.05.2018р.; з 26.06.2018р. по 13.06.2019р.; з 24.06.2019р. по 18.06.2020р.; з 26.06.2020р. по 05.02.2021р. в російській федерації.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який набрав чинності 01.01.2004.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

В силу положень ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

За приписами ч. 1 ст. 44 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Згідно до п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Пунктом 4.1. Порядку № 22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно до пункту 4.3. Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих, зокрема, на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку за результатом розгляду якої, органи Пенсійного фонду України повинні прийняти відповідне рішення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження, що є актом індивідуальної дії.

З оскаржуваного рішення суд вбачає, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 31 рік (а.с. 98). При цьому в даному рішенні зазначено, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж заявниці на дату звернення становить 27 років 08 місяців 29 днів та до страхового стажу зараховано всі періоди.

При цьому позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем не було зараховано до її страхового стажу періоди роботи з 07.09.2009 р. по 04.01.2010 р.; з 11.01.2010р. по 17.12.2010р.; з 25.04.2013р. по 31.12.2013р.; з 26.05.2014р. по 21.01.2015р.; з 01.06.2015р. по 22.04.2016р.; з 12.05.2016р. по 25.04.2017р.; з 14.06.2017р. по 31.05.2018р.; з 26.06.2018р. по 13.06.2019р.; з 24.06.2019р. по 18.06.2020р.; з 26.06.2020р. по 05.02.2021р. в російській федерації, згідно трудової книжки НОМЕР_3 та вкладки до неї НОМЕР_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що в матеріалах пенсійної справи позивача, наданої суду пенсійним органом, міститься копія трудової книжки НОМЕР_3 та вкладки до неї НОМЕР_4 , оформлені на території російської федерації (а.с. 52-58, 78-87).

Проте відомості щодо зарахування чи не зарахування, в тому числі підстави не зарахування, до страхового стажу позивача періодів її роботи в російській федерації, в оскаржуваному рішенні відсутні. Вказані обставини позбавляють суд можливості оцінити обґрунтованість прийняття спірного рішення.

При цьому суд вважає безпідставними посилання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відзиві на позовну заяву, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи в російській федерації з 07.09.2009 по 05.02.2021 згідно із записами в трудовій книжці від 07.09.2009 серії НОМЕР_2 , у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, оскільки в оскаржуваному рішенні взагалі не зазначено про не зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду, натомість зазначено, що до страхового стажу зараховано всі періоди.

А відтак, перевіривши оскаржуване рішення, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 31 рік, пенсійний орган застосував суто формальний підхід, без з"ясування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, що не відповідає принципу верховенства права. У даному випадку, органи Пенсійного фонду при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

У постанові Верховного Суду від 28.11.2022 у справі №826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

У постанові Верховного Суду від 12.09.2023 у справі №420/14943/21 зазначено, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.

Варто зазначити, що суб`єкт владних повноважень у рішенні про відмову у задоволенні певного прохання (клопотання) особи, як-то про призначення пенсії, має наводити всі без винятку підстави для такої відмови.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте в порушення зазначеної норми законодавства, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, не доведено правомірність прийнятого ним рішення.

А відтак, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.04.2024 року за №11 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

При цьому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального (страхового) стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 07.09.2009 р. по 04.01.2010 р. на посаді начальника відділу ТОВ «Міжрегіональна будівельна компанія «Альянс»; з 11.01.2010р. по 17.12.2010р. на посаді начальника відділу кадрів ТОВ «Міжрегіональна будівельна компанія «Альянс»; з 25.04.2013р. по 31.12.2013р. на посаді торгового агента ТОВ «Фабус»; з 26.05.2014р. по 21.01.2015р. на посаді менеджера ТОВ «Фабус»; з 01.06.2015р. по 22.04.2016р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «Продукт ТУТ»; з 12.05.2016р. по 25.04.2017р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «Продукт ТУТ»; з 14.06.2017р. по 31.05.2018р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «Продукт ТУТ»; з 26.06.2018р. по 13.06.2019р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «ХОЛТЕК»; з 24.06.2019р. по 18.06.2020р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «ХОЛТЕК»; з 26.06.2020р. по 05.02.2021р. на посаді менеджера з продажів ТОВ «ХОЛТЕК» та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 05 квітня 2024 року, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не було прийнято обґрунтованого рішення за результатами розгляду заяви позивача від 12.04.2024р. та доданих до неї документів.

Крім того, як вже зазначалося судом вище, в оскаржуваному рішенні взагалі відсутні відомості щодо зарахування чи не зарахування, в тому числі підстави не зарахування, до страхового стажу позивача вище зазначених періодів роботи в російській федерації, а лише зазначено, що до страхового стажу зараховані всі періоди.

Наведені обставини свідчать про неналежну перевірку наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача, бездіяльність відповідача при не зарахуванні певних періодів стажу, відсутність належного обґрунтування рішення суб`єкта владних повноважень та передчасні висновки про відмову у призначенні пенсії, без належного дослідження документів та без врахування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 58 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Частиною п`ятою статті 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення та перерахунку пенсії для чого приймає відповідне рішення.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Згідно з ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15).

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, та з урахуванням дискреційних повноважень Пенсійного органу на прийняття рішення, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 12.04.2024 року про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області суму судового збору у розмірі 605,60 грн., сплаченого відповідно до платіжної інструкції від 10.09.2024 року № 13 (а.с. 27).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.04.2024 року за №11 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батюка, 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) від 12.04.2024 року про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батюка, 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ) суму судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек