Справа № 440/3242/25
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/3242/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3242/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2025 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром після перерахунку за рішенням суду, зобов`язавши ГУПФ не вчиняти дій щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром після перерахунку за рішенням суду станом на 01.02.2023, на 01.03.2024 та на 01.03.2025.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на обставини порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення внаслідок протиправних дій відповідача в частині обмеження виплати пенсії максимальним розміром з 01.02.2023, з 01.03.2024 та з 01.03.2025 після перерахунку на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/13657/24.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 у справі №440/13657/24 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФП61799/15832 від 14.10.2024 про розмір грошового забезпечення відповідно станом на 01.01.2023 у розмірі 71% грошового забезпечення. Доплата пенсії за рішенням суду за період з 01.02.2023 по 28.02.2025 відсутня. Виплату пенсії, перераховану на виконання рішення суду та постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2024 №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році", продовжено з 01.03.2025 у попередньому розмірі - 26 842,59 грн.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримує пенсію за вислугу років відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 у справі №440/13657/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ГУПФ здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФП61799/15832 від 14.10.2024 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії станом на 01.01.2023 від 14.10.2024 №ФП61799/15832 у розмірі 71 % грошового забезпечення.

У березні 2025 року на виконання рішення суду ГУПФ здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023, підсумок пенсії (з надбавками) склав 37528,12 грн, проте з урахуванням максимального розміру пенсії - 29737,29 грн, до виплати з 01.11.2024 - 31237,29 грн.

Крім того, з наданих відповідачем протоколів перерахунку пенсії суд з`ясував, що позивачу з 01.03.2024 нараховано 39028,12 грн, з урахуванням максимального розміру 31237,29 грн, до виплати з 01.03.2025 визначено - 26842,59 грн, з 01.03.2025 нараховано 40528,12 грн, з урахуванням максимального розміру 31237,29 грн, а до виплати визначено - 26842,59 грн.

Вважаючи протиправними дії ГУПФ щодо виплати пенсії із застосуванням величини максимального розміру після перерахунку за рішенням суду, позивач знову звернувся до суду з цим позовом.

Аналізуючи обставини правомірності обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023, з 01.03.2024 та з 01.03.2025, суд виходить з наступного.

Як видно з протоколів перерахунку пенсії, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 у справі №440/13657/24 позивачу з 01.02.2023 нараховано 37528,12 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 29737,29 грн, до виплати з 01.11.2024 - 31237,29 грн; з 01.03.2024 нараховано 39028,12 грн, з урахуванням максимального розміру - 31237,29 грн, до виплати з 01.03.2025 - 26842,59 грн; з 01.03.2025 нараховано 40528,12 грн, з урахуванням максимального розміру - 31237,29 грн, а до виплати - 26842,59 грн.

Обмеження пенсій військовослужбовців встановлювались ч. 7 ст. 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Проте рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У пункті 2 резолютивної частини згаданого рішення Конституційного Суду зазначено, що положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Тож з урахуванням висновків, сформульованих у рішенні Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, суд у цій справі формулює власний висновок про те, що з 20.12.2016 частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи, є нечинною, а тому не підлягає застосуванню у спірних відносинах.

У постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив на протиправності обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії особи, право на пенсійне забезпечення якої встановлене Законом №2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Отже, наведені вище висновки Верховного Суду мали би бути враховані пенсійним органом під час обчислення та виплати пенсії позивача після перерахунків з 01.02.2023, з 01.03.2024 та з 01.03.2025 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 у справі №440/13657/24, однак цього зроблено не було.

Зважаючи на факт визнання неконституційними положень ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, суд зазначає, що пенсійний орган обмежуючи позивачу виплату пенсії максимальним розміром, діяв всупереч приписам Конституції України та Закону №2262-ХІІ.

За таких обставин суд, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025, зобов`язавши при цьому ГУПФ здійснити виплату позивачу з 01.02.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025 нарахованої пенсії без обмеження її максимального розміру.

При цьому не може бути задоволений позов у частині вимог щодо зобов`язання відповідача не вчиняти дій щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, оскільки об`єктом судового захисту в адміністративному суді, відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, можуть бути лише порушені права, свободи або законні інтереси особи, а не перспектива їх порушення у майбутньому.

Відтак позов у цілому слід задовольнити частково.

За таких обставин, згідно з приписами частини 3 статті 139 КАС України, на користь позивача слід стягнути 1/2 частину судового збору, сплаченого при зверненні до суду з цим позовом, тобто 484,48 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/3242/25 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити виплату ОСОБА_1 з 01.02.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025 пенсії без обмеження її максимального розміру.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (; вул. Гоголя 34, м. Полтава, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун