Справа № 260/2472/25
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

11 квітня 2025 рокум. Ужгород№ 260/2472/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гаврилко С.Є. розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), яким просить суд: "1. Визнати незаконною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо нерозгляду у встановленому порядку та строк рапорту військовослужбовця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.03.2025 р. про звільнення з військової служби на підставі п. г, ч. 3 ст. 26 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу; 2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) розглянути та прийняти рішення по суті за наслідками поданого рапорту військовослужбовця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.03.2025 р. про звільнення з військової служби на підставі п. г, ч. 3 ст. 26 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу; 3. Вирішити питання про судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 139 КАС України.".

10 квітня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.

10 квітня 2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову, якою представник просив: "1. У порядку забезпечення позову у справі № 260/2472/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії з метою забезпечення позову до ухвалення рішення заборонити відповідачу Військовій частині НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_3 та іншим особам до вирішення розгляду спору по суті та ухвалення рішення вчиняти дії по відношенню до військовослужбовця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стосуються проходження ним військової служби, окрім тих які, пов`язані з розглядом та вирішенням рапорту від 27.03.2025 р. про звільнення з військової служби на підставі п. г ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».».

Заява мотивована тим, що у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено позивачу покарання у виді позбавлення волі, останній звернувся до відповідача із рапортом про звільнення на підставі статті 26 частини 3 пункту г Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», проте рапорт позивача не розглянуто, рішення по ньому не прийнято, що і слугувало підставою звернення із даним позовом до суду. Зазначає, що невжиття заходів по забезпеченню позову унеможливить виконання позивачем заходів кримінально-виконавчого характеру, які передбачені статтею 76 КК України та відображені у вироку Виноградівського районного суду від 10 лютого 2025 року.

Відповідно до статті 154 частини 1 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами статті 154 частин 2, 3 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження за відсутності учасників справи.

У зв`язку із наведеним, на підставі статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, дослідивши необхідні для розгляду заяви, матеріали адміністративної справи, суд вважає, що така не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 150 частини 1 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із статтею 150 КАС України, її частиною 2, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує дане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивач, зокрема просить, суд визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду у встановленому порядку та строк його рапорту про звільнення з військової служби на підставі статті 26 частини 3 пункту г Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути та прийняти рішення по суті за наслідками поданого позивачем рапорту звільнення з військової служби на підставі статті 26 частини 3 пункту г Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Заявлені позовні вимоги аргументує тим, що 13 березня 2025 року набув законної сили вирок Виноградівського районного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 299/8157/24, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 262 частиною 2 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 342 частиною 2 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі статті 70 КК України - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у вигляді - 5 років позбавлення волі та на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування призначеного покарання. У зв`язку із чим, позивач звернувся до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби, проте рапорт позивача не розглянуто, рішення по ньому не прийнято.

Позивача в особі представника, звертаючись із заявою про забезпечення позову, вказав, що відповідно до статті 76 частини 1 пунктів 1 та 2 КК України на ОСОБА_1 покладено обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а відтак, невжиття заходів по забезпеченню позову унеможливить виконання позивачем заходів кримінально-виконавчого характеру, які передбачені статтею 76 КК України та відображені у вироку Виноградівського районного суду від 10 лютого 2025 року, який набрав законної сили.

Судом встановлено, що відповідно до виклику державної установи Центр пробації в Закарпатській області Хустська філія від 21 березня 2025 року, у зв`язку із постановленням на облік, ОСОБА_1 викликається 31 березня 2025 року до Хустського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації в Закарпатській області».

Разом з тим, позивач не надав суду жодного доказу неможливості з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Суд зауважує, що вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, який просить позивач в даній справі, не впливатиме та виконання наявного у нього обов`язку, що встановлений статтею 76 частинами 1 пунктів 1 та 2 КК України.

Суд звертає увагу, що у своїй заяві представник позивача фактично просить суд заборонити військовій частині НОМЕР_1 , командуванню Військової частини НОМЕР_1 та всім іншим компетентним особам, вчиняти дії по відношенню до військовослужбовця ОСОБА_1 , що стосуються проходження ним військової служби.

Суд враховує вимоги Закону України № 2359-IX від 08 липня 2022 року "Про внесення зміни до статті 151 частини 3 КАС України щодо забезпечення позову у виді зупинення наказу або розпорядження командира (начальника) під час воєнного стану чи в бойовій обстановці", яким внесено зміни до статті 151 частини 3 КАС України.

Відповідно до статті 151 частини 3 пункту 10 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Відтак, на час проходження позивачем служби та на дату звернення до суду із клопотанням про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, в умовах якого існує заборона зупинення дії наказів відданих військовослужбовцю.

Суд вказує, що позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у Збройних Силах України відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а тому, суд позбавлений можливості забороняти відповідачу вчиняти дії, пов`язані з виконанням військовослужбовцем військових завдань, в тому числі забороняти йому визначати місце несення військової служби військовослужбовцем, так і зупинення дії оскаржуваного наказу.

На думку суду, звернувшись з адміністративним позовом позивач реалізував своє право на судовий захист. В свою чергу наразі суд не може встановити наявність очевидних ознак протиправності дій/рішень відповідача, оскільки вказана обставина підлягає встановленню на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Таким чином, вирішуючи заяву про забезпечення позову судом не виявлено існування очевидної небезпеки порушення прав та інтересів заявника до прийняття у відповідній справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, наведені позивачами обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених статтею 150 частиною 2 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

На переконання суді, подання адміністративного позову предметом якого є визнання протиправною бездіяльності не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності такої бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно з статті 154 частини 5 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Проаналізувавши зазначені норми, дослідивши матеріали справи в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання про забезпечення позову, з огляду на те, що на підтвердження своїх доводів, заявником не надано жодних доказів в обґрунтування даного клопотання та достатніх доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, судом не вбачається можливість для використання законодавчо наданого йому права щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 243, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Білецької Людмили Миколаївни про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Є. Гаврилко