Справа № 150/185/25
Суддя: Цимбалюк Л. П.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №150/185/25
Провадження по справі №2-а/150/13/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Савковій С.А.,

з участю учасників адміністративного процесу:

представника позивача адвоката Поліщука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №413 від 21.02.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17000 грн.

Позивачем зазначається, що згідно відомостей, зазначених у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, ним порушено вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині не з`явлення за викликом до ТЦК та СП у визначений у повістці строк без поважних причин для визначення призначення на особливий період і тим самим в порушення вимог абз.2 ст.17 Закону України «Про оборону України» не виконав свій обов`язок, визначений ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В позові ОСОБА_1 вказав, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Копію постанови, датованої 21.02.2025, вихідний номер якої 2792 від 18.02.2025 позивач отримав 25.02.2025.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача адвокат Поліщуком О.В., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 25.02.2025 (який укладено на невизначений термін а.с. 32), в судовому засіданні вимоги свого довірителя ОСОБА_1 підтримує на умовах, викладених в позові, просить їх задоволити.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.60 КАС України).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з`явився, що у відповідності до ч.1 ст.205 КАС України не перешкоджає суду розглянути справу по суті.

Суд, переглянувши справу за наявними у ній доказами у їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 21.02.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову №270 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Постанова мотивована тим, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 10.11.2024 для уточнення даних шляхом направлення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 листа Укрпоштою. ОСОБА_1 у визначений у повістці час не з`явився, про причини неявки ТЦК та СП не повідомив. ТЦК та СП у форматі, визначеному у додатку 20 Порядку організації та ведення ивійськового обілку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, направив звернення від 16.11.2024 №Е22173 зметою доставлення до ТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 13.02.2025 ОСОБА_1 особисто прибув до ТЦК та СП, де складено проткол про адміністративне правопорушення.

Як зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення №55 від 13.02.2025 та в постанові ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.02.2025, ОСОБА_1 порушено вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині не з`явлення за викликом до ТЦК та СП у визначений у повістці строк без поважних причин для уточнення даних тим самим в порушення вимог абз.2 ст.17 Закону України «Про оборону України» не виконав свій обов`язок, визначений ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За вищевказаних обставин позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в сумі 17000 грн.

Вирішуючи питання обгрунтованості заявлених вимог суд зауважує таке.

Згідно із ст.19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до вимогст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачають настання відповідальності в разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період.

Диспозиція наведеної норми передбачає відсильне застосування та має конкретизуватись через відомості про діяння, зміст яких вказує на недотримання визначених вимогами законодавства обов`язків, правил або певного порядку за сферою оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізацію.

Відповідно до ст. 17 закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Поважними причинаминеприбуття громадянинау строк,визначений уповістці,які підтвердженідокументами відповіднихуповноважених державнихорганів,установ таорганізацій (державноїта комунальноїформ власності),визнаються: перешкодастихійного характеру,хвороба громадянина,воєнні діїна відповіднійтериторії таїх наслідкиабо іншіобставини,які позбавилийого можливостіособисто прибутиу визначеніпункт істрок; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За положеннями ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вимоги вказаної норми не можуть розумітись як абсолютне звільнення особи сторони позивача, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При вирішенні питань балансу інтересів в умовах обтяженої для суб`єкта владних повноважень змагальності при наданні доказів слід виходити не лише з формального обов`язку забезпечити доказ, але й з розуміння того, яка саме сторона усвідомлює як певний зовнішній предмет, річ, документи як носій потрібних для підтвердження позиції фактів, знає про існування відповідного доказу, його місцезнаходження.

При цьому суд вважає грунтовним доводи позивача про істотне порушення суб`єктом владних повноважень процедури підготовки та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, матеріали сформованої справи про адміністративне правопорушення не містять даних про сповіщення позивача про час та місце розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що постанова №413 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, датована 21.02.2025. При цьому ОСОБА_1 копію постанови серовано за вихідним номером від 18.02.2025. Із зазначених обставин слідує, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 скеровано ОСОБА_1 18.02.2025 постанову №413, яку вже було прийнято на час скерування, однак із майбутньою датою прийняття 21.02.2025.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

Зміст постанови не відтворює даних щодо присутності особи при розгляді справи, будь-які відомості про пояснення, заперечення не вказуються.

В даному випадку суд вважає необхідним звернути увагу, що відповідно до ч.6 ст.278 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбаченихстаттями 210,210-1цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.1 ст.259 КУпАП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Отже, відповідачем помилково ототожнено процесуальний захід у виді доставлення особи, що застосовується для встановлення особи правопорушника та складення протоколу, із заходами забезпечення розгляду справи по суті.

Адміністративне затримання особи як захід забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення в порядку ст.ст. 260-263 КУпАП не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідкамирозгляду справиз приводурішень,дій чибездіяльності суб`єктіввладних повноваженьу справахпро притягненнядо адміністративноївідповідальності місцевийзагальний судяк адміністративниймає право: залишитирішення суб`єктавладних повноваженьбез змін,а позовнузаяву беззадоволення; скасуватирішення суб`єктавладних повноваженьі надіслатисправу нановий розгляддо компетентногооргану (посадовоїособи); скасуватирішення суб`єктавладних повноваженьі закритисправу проадміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У відповідності до ч.7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбаченихстаттями 210,210-1цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження всправі проадміністративне правопорушенняне можебути розпочато,а розпочатепідлягає закриттюза такихобставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихстаттею 38 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, фактично виявленого 10.11.2024 за наслідком нез`явлення особи, завершився, скасування рішення суб`єкта владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) не відповідатиме процесуальній доцільності та завданням судочинства, тому суд вважає необхідним скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі закрити, що відповідає вимогам ч.2 ст.9 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

На підставі ст. 62 Конституції України, ст. 210, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283 КУпАП, керуючись ст. 2,4, 9, 72, 73, 77, 78, 79, 90, 139, 246, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №413 від 21.02.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК