Справа № 520/23129/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Кухар М.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р. Справа № 520/23129/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024, по справі № 520/23129/24

за позовом Приватного підприємства "ХАРКІВСЬКІ АГРАРНІ ІНВЕСТИЦІЇ-1"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ХАРКІВСЬКІ АГРАРНІ ІНВЕСТИЦІЇ-1" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд:

- скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області про відповідність / невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків № 192 від 14.03.2024 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області виключити Приватне підприємство "ХАРКІВСЬКІ АГРАРНІ ІНВЕСТИЦІЇ-1" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 задоволено позов.

Скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області про відповідність / невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків № 192 від 14.03.2024 року.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити Приватне підприємство "ХАРКІВСЬКІ АГРАРНІ ІНВЕСТИЦІЇ-1" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, зазначає, що наявна у податкового органу податкова інформація свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності з ПДВ та втрат бюджету, проходження схемного кредиту суб`єктів господарювання, які при здійсненні фінансово-господарських операцій здійснюють підміну позицій товарних груп та задіяні в схемах формування ризикового податкового кредиту з ПДВ для реального сектору економіки.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, Приватне підприємство "ХАРКІВСЬКІ АГРАРНІ ІНВЕСТИЦІЇ-1" перебуває на обліку у ГУ ДПС у Харківській області, Куп`янська ДПІ (Шевченківський район). В 2022 році позивач був платником єдиного податку 4 групи, з 2023 році є платником податку на прибуток на загальних підставах.

Відповідач рішенням № 192 від 14.03.2024 року визнав позивача таким, що відповідає Критеріям ризиковості, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування).

Підставою прийняття рішення вказано ненадання позивачем копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку, в графі «Документи» зазначено про недостатню кількість трудових ресурсів; накопичення залишків нереалізованих товарів.

Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із недоведеності відповідачем правомірності рішення про відповідність позивача як платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Згідно з п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Положеннями п. 71.1 ст. 71 Податкового кодексу України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до п. 74.1, п. 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на час виникнення спірних правовідносин був визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку № 1165 терміни вживаються у такому значенні: автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації; критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Пунктом 5 Порядку № 1165 визначено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п. 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку № 1165).

У свою чергу, додатками № 1, 3 до Порядку № 1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

При цьому, у рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 192 від 14.03.2024 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на додану вартість ґрунтується на висновках про відповідність платника податку п. 8 Критеріїв ризиковості.

Податкова інформація, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначена за кодами 07 «недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній / розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції)» та 11 «накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності» (згідно Довідника кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, затвердженого Наказом ДПС України № 17 від 11.01.2023 року).

Разом з тим, у ході судового розгляду встановлено, що відповідно до укладених та зареєстрованих договорів оренди земельних ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції в оренді у позивача перебувають землі сільськогосподарського призначення загальною площею 209,5586 га., що розташовані на території Шевченківської ОТГ Куп`янського району.

Земельні ділянки внесено до Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма 20-ОПП) та відображаються в електронному кабінеті платника податків.

Державна реєстрація договорів оренди та використання земель підтверджуються також Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, декларацією платника єдиного податку за 2022 рік.

У зв`язку зі збройною агресію рф та запровадженням на територій України воєнного стану, загрозою для життя і здоров`я працівників, на підставі статей 34, 113 КЗпП України, згідно наказу №1-П від 28.02.2022 діяльність підприємства була призупинена.

В період з лютого 2022 року по вересень 2022 року територія, на якій знаходиться підприємство позивача перебувало під окупацією. Так, в 2022 році підприємство не здійснювало господарську діяльність.

В березні 2023 року було відновлено діяльність підприємства, продовжено дію трудових договорів.

Залишки готової продукції врожаю 2021 року станом на 01.03.2022 року були відсутні.

В 2023 році підприємством було посіяно соняшник на площі 115 га, що підтверджується Звітом про посівні площі сільськогосподарських культур (форма 4 - сг) за 2023 рік.

Посівний матеріал, засоби захисту рослин було придбано згідно договору поставки № 228/23 від 24.04.2023 року у ТОВ "КЛЕВЕР АГРО" (), що підтверджується такими документами: видаткова накладна № 778 від 05.05.2023, ТТН № Р778 від 05.05.2023, видаткова накладна № 968 від 16.05.2023, ТТН № Р968 від 16.05.2023; видаткова накладна № 780 від 05.05.2023, ТТН № Р780 від 05.05.2023; видаткова накладна № 978 від 16.05.2023, ТТН № Р978 від 16.05.2023; видаткова накладна № 1135 від 31.05.2023, ТТН № Р1135 від31.05.2023.

Оброблення земельних ділянок під врожай 2023 року та посів проводилося власними основними засобами.

Для збирання врожаю соняшнику з ОСОБА_1 укладено Договір надання послуг б/н від 01.09.2023 року, відповідно до якого останній надає послуги зі збирання соняшнику на суму 11000,00 грн., а позивач оплачує надані послуги, що підтверджує Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма Д4). З ОСОБА_1 проведено повний розрахунок в січні 2024 року, сплачено до бюджету ПДФО 1980,00 грн та військовий збір в сумі 165,00 грн.

Відповідно до договору складського зберігання зерна № 05/08-ГЕ/23 від 29.08.2023 року з поля весь врожай було здано ТОВ "АПК "НОВААГРО" (), за адресою Харківська область, Чугуївський район, с. Чкаловське, Граківський елеватор.

Транспортування соняшнику з поля до елеватора здійснював ФОП ОСОБА_2 згідно договору про надання послуг № 3 від 01.09.2023.

Із матеріалів справи встановлено, що в 2023 році було зібрано соняшнику з площі 115 га в кількості 149,275 тон.

Дані також відображено в Звіті про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду (форма 29-сг) та Звіті про збирання врожаю сільськогосподарських культур (форма 37-сг) за 2023 рік.

20.12.2023 позивачем з ТОВ "АЕРОЛІГА-ТРЕЙД" () укладено договір поставки № 2012-0223ПТ щодо продажу соняшнику врожаю 2023 року.

За вказаним договором відвантажено 135,974 т. на суму 1669069,18 грн. (видаткова накладна № 1 від 22.12.2023 року, видаткова накладна № 2 від 25.12.2023 року, видаткова накладна № 1 від 26.12.2023 року), залишок соняшнику на відповідальному зберіганні станом на 01.01.2024 року складає 11,240 т.

Отримано плату у розмірі 86% від вартості поставленого товару, про що свідчить банківська виписка.

За рахунок надходжень були проведені розрахунки з постачальниками за придбані товари та послуги та сплачені податки. Станом на 01.01.2024 заборгованість зі сплати податків та зборів відсутня.

Таким чином, з наданих позивачем документів вбачається, що на всіх етапах від придбання посівного матеріалу до збору, транспортування й складування врожаю, ним залучались треті особи-контрагенти, у зв`язку з чим наявність власних трудових ресурсів була непотрібна (окрім адміністративного персоналу).

Зберігання продукції на Граківському елеваторі (ТОВ "АПК "НОВААГРО") також підтверджується необхідними документами, зокрема, договором складського зберігання зерна № 05.08-ГЕ23 від 29.08.2023, специфікацією № 1 від 29.08.2023 та іншими.

У апеляційній скарзі відповідач зазначав, що наявна податкова інформація щодо позивача свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності з ПДВ та втрат бюджету, проходження схемного кредиту суб`єктів господарювання, які при здійсненні фінансово-господарських операцій здійснюють підміну позицій товарних груп та задіяні в схемах формування ризикового податкового кредиту з ПДВ для реального сектору економіки.

Так, додатком 1 до Порядку № 1165 встановлено, зокрема, п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

При цьому, у разі відповідності до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить обов`язкове для заповнення поле "податкова інформація".

Стосовно наявності у контролюючого органу податкової інформації слід враховувати, що такі відомості є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.

Будь-яка податкова інформація, зокрема, надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону.

Крім того, встановлено, що позивач з метою спростування сумнівів та доводів контролюючого органу в реальності здійснених ним господарських операцій, припущень щодо ризиковості його фінансово-господарської діяльності надав первинні документи на підтвердження здійснення господарських операцій з його контрагентами.

Натомість податковим органом доказів того, що позивач чи його контрагенти задіяні у проведенні ризикових операцій, не надано.

При цьому, податковим органом будь-якої податкової інформації, передбаченої п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, на підтвердження обґрунтованості висновків не надано.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про недоведеність відповідачем правомірності застосування до позивача п. 8 Критеріїв ризиковості платників податку, з огляду на що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо доводів апелянта про наявність дискреційних повноважень податкового органу в частині вирішення питання щодо виключення позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, колегія суддів зазначає наступне.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. За сталою судовою практикою дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноважені» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Отже, у разі визнання судом протиправності рішення про включення платника до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, обрання такого способу захисту та інтересів прав позивача, як зобов`язання податкового органу виключити платника з такого переліку, тобто поновлення становища, яке існувало до його порушення, не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки норми Податкового кодексу України та Порядку № 1165 не надають податковому органу право розсуду у разі визнання у судовому порядку протиправним та скасування рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги податкового органу з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 по справі № 520/23129/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов