Справа № 420/10682/25
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 квітня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 від 11.04.2025 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

11.04.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення ОД 86 від 13.09.2023 року;

- заборони ОСОБА_2 вчиняти буд-які дії направленні на здійснення будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 на підставі повідомлення ОД86 від 13.09.2023 року;

- заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії направленні на здійснення будівельних робіт та інших робіт за адресою м. Одеса, вул. Костанді 104-А на підставі повідомлення ОД86 від 13.09.2023 року та стосуються предмета спору.

Обґрунтовуючи підстави для забезпечення позову представник позивача вказав, що 09 квітня 2025 року близько 10 години ранку за адресою м. Одеса, вул. Костанді, 104- А, на території ЖК «Горизонт», на земельній ділянці Одеської міської ради кадастровий номер :25:014:0130, невідомі особи розпочали будівництво і зведення будівлі на вказаній території, яка огороджена відповідним парканом ЖК «Горизонт». Заявник вказав, що вказані будівельні робот проводяться за ініціативи ОСОБА_2 , якою було зареєстровано Повідомлення про початок будівельних робіт ОД86 від 13.09.2023 року з назвою об`єкта: «Капітальний ремонт нежитлового приміщення загальною площею 57,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ». Представник вважає, що ОСОБА_2 було порушено вимоги містобудівної та дозвільної документації, коли вона розпочала зведення стін та фундаментів, та по суті створення нового об`єкта нерухомості на підставі Повідомлення, яке передбачає ремонтні роботи вже існуючого об`єкта. Разом з тим, представник заявника зазначив, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» нове будівництво нежитлових приміщень (в тому числі призначених для комерційного використання) має відбуватись лише за погодженням з органами місцевої влади та з отриманням Містобудівних умов та обмежень земельної ділянки, які мають бути узгодженні з генеральним планом забудови міста та зонінгом затвердженим Одеською міською радою, чого, на думку заявника, здійснено не було. Заявник також вказав, що Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради отримавши повідомлення про вчинення правопорушення в сфері будівництва в межах міста мало невідкладно видати припис ОСОБА_2 про зупинення будь-яких робіт та ініціювати скасування повідомлення з відповідним відображенням вказаної інформації в електронних реєстрах, однак жодних дій направлених на захист мешканців, ЖК, прилеглих будинків та інтересів міської ради здійснено не було, жодної відповіді на заяви, клопотання, звернення та повідомлення про вчинення ряду правопорушення Управлінням надано не було. Заявник вказав, що у зв`язку з несподіваним початком будівельних робіт, є необхідність в поданні цієї заяви про забезпечення до подання позовної заяви аби зупинити незаконні дії на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт ОД86 від 13.09.2023 року на підставі недостовірних відомостей. В іншому разі, як зазначив заявник, при стрімкому зведенні в тих самих темпах незаконної забудови пізніше буде складніше захистити і відновити порушені права співмешканців багатоквартирного будинку та міста, й самої територіальної громади та може призвести до безповоротності наслідків.

Частиною 1 ст.150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно із ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з ч.1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

При цьому, забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Позивач в заяві про забезпечення позову наполягає на тому, що не вжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що при стрімкому зведенні в тих самих темпах незаконної забудови пізніше буде складніше захистити і відновити порушені права співмешканців багатоквартирного будинку та міста, й самої територіальної громади та може призвести до безповоротності наслідків.

Разом з тим, у питанні вжиття заходів забезпечення позову Верховний Суд сформував сталу правову позицію щодо застосування норм процесуального права, яка полягає в наступному: "Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі".

Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №826/16509/18 та від 26.12.2019 у справі № 640/13245/19, від 20.03.2019 у справі №826/14951/18.

В свою чергу, суд зазначає, що сама ж лише незгода позивача (заявника) із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та намір звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Так, в заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що жодних дій направлених на захист мешканців, ЖК, прилеглих будинків та інтересів міської ради здійснено не було. Більш того, жодної відповіді на заяви, клопотання, звернення та повідомлення про вчинення ряду правопорушення Управлінням надано не було, що є підставою для оскарження бездіяльності відповідача та скасування повідомлення про початок будівельних робіт поданням відповідної позовної заяви в строки визначені КАСУ.

Таким чином, у разі подання заявником позову до суду, предметом дослідження в адміністративній справі буде правомірність таких дій, а доводи заявника в обґрунтування заяви про забезпечення позову підлягають доведенню в подальшому в ході розгляду судом позовних вимог.

Поряд з цим, суд зазначає, що сам по собі факт прийняття/неприйняття відповідачем рішення, яке стосуються прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що в матеріалах заяви відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, на даній стадії розгляду справи суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову є такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150-154,156, 248, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку визначеному ст. 295 та п.15.5 розділу VII КАС України.

Суддя К.О. Танцюра