Справа № 360/777/23
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження строку подання звіту про виконання рішення суду

14 квітня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/777/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши у письмовому провадженні звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про виконання рішення суду у справі № 360/777/23 за адміністративним позовом Райзмана Олександра Яковича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 року у справі № 360/777/23 позовну заяву Райзмана Олександра Яковича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме: - визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу, починаючи з 07.10.2009, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року у невстановленому законом розмірі; - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2022 та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023 у справі № 360/777/22 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі № 360/777/23 змінено, викладено третій абзац резолютивної частини у наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2022, із зарахуванням до страхового стажу позивача періодів роботи з 08.08.1955 по 21.04.1993 та період навчання з 01.09.1950 по 25.06.1955 у Іванівському текстильному інституті; із зарахуванням при обрахунку пенсії позивача даних архівних довідок про заробітну плату, виданих Архівним відділом Рубіжанської міської ради від 05.01.2022 №№ 0259/4, 0259/5, 0259/6, 0259/7, 0259/8, 0259/9; із нарахуванням позивачу щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; із нарахуванням позивачу компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичного виконання рішення суду у справі № 360/1733/22; із виплатою пенсії на визначений позивачем банківський рахунок за заявою поданою представником».

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі № 360/777/23 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі № 360/777/24 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023, яке частково змінено постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023, змінено, викладено абзац третій резолютивної частини у наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити ОСОБА_1 на загальних підставах, починаючи з 7 жовтня 2009 року перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу позивача періодів роботи з 8 серпня 1955 року по 21 квітня 1993 року та період навчання з 1 вересня 1950 року по 25 червня 1955 року у Іванівському текстильному інституті; із зарахуванням при обрахунку пенсії позивача даних архівних довідок про заробітну плату, виданих Архівним відділом Рубіжанської міської ради від 5 січня 2022 року №№ 0259/4, 0259/5, 0259/6, 0259/7, 0259/8, 0259/9; із нарахуванням позивачу щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та поданих позивачем із заявою від 1 лютого 2022 року додаткових документів, у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, із нарахуванням позивачу компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії за період з 7 жовтня 2009 року по день фактичного виконання рішення суду у справі №360/1733/22; із виплатою пенсії на визначений позивачем банківський рахунок за заявою поданою представником з урахуванням виплачених сум».

У іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023, яке частково змінено постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023, залишено без змін.

07.01.2025р. до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі в якій просив суд зобов`язати відповідача у строк до 10 днів з дня винесення ухвали подати суду звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №360/777/23.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2023 скаргу представника Райзмана Олександра Яковича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року по справі №360/777/23 задоволено. Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року по справі №360/777/23 скасовано. Заяву представника Райзмана Олександра Яковича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 25.08.2023р. у справі №360/777/23 задоволено. Застосовано судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 360/777/23 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області подати у строк в п`ятнадцять календарних днів з дня отримання копії цієї постанови до Луганського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 25.08.2023 року.

01 квітня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшов звіт про виконання рішення суду з додатками, у якому зазначено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням періодів роботи, навчання та архівних довідок про заробітну плату; встановленням підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме:

- у січні 2024 року - за період з 01.01.2022 по 31.01.2024 у сумі 32928,33 грн;

- у лютому 2024 року - за період з 01.10.2018 по 31.12.2021 у сумі 29219,47 грн;

- у грудні 2024 року - за період з 07.10.2009 по 30.09.2018 у сумі 25470,09 грн;

- у грудні 2024 року - компенсація втрати частини доходу за затримку виплати пенсії у сумі 5068,19 грн.

Розрахунок пенсії позивача з 01.03.2024, яка обчислена при загальному стажі 40 років та 13 днів (з урахуванням періодів з 01.09.1950 по 25.06.1955, з 08.08.1955 по 09.07.1958, з 03.04.1961 по 10.06.1961, з 18.08.1961 по 21.11.1964, з 22.02.1966 по 12.07.1974, з 19.07.1974 по 29.08.1980, з 01.09.1980 по 21.04.1993) та заробітній платі за період 01.08.1961 по 31.10.1964 та з 01.03.1966 по 30.11.1967 (розмір заробітку складає 7911,76 грн).

- розмір пенсії за віком (ст.27) (7911.76 * 0.40000) - 3164,70 грн;

- доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 20 років) - 418,60 грн;

- підвищення дітям війни постанова №112 п.6 - 66,43 грн.

Пенсія з лютого 2024 року по теперішній час, нараховується та виплачується щомісяця на визначений ОСОБА_1 у заяві від 01.02.2022 банківський рахунок.

Обчислення пенсії ОСОБА_1 проведено у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вчинило усі, передбаченні чинним законодавством дії, для забезпечення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №360/777/23, вини або умислу Головного управління на навмисне невиконання в повному обсязі рішення суду - немає.

02 квітня 2025 року представником позивача Райзманом О.Я. подано заяву про визнання звіту відповідача від 01.04.2025 про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023р. у справі № 360/777/23 як таким, що не підтверджує виконання судового рішення у справі, накладення штрафу на начальника Головного управління ПФУ у Луганській області, зобов`язання відповідача подати у строк до 10 днів новий звіт про виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи вищезазначену заяву зазначено, що у звіті відповідача від 01.04.2025 наведено дані про виплати пенсійних коштів на виконання судового рішення у справі виключно, при цьому не подано жодного аргументу/аргументу проти поданих позивачем у заявах від 06.01.2025 та 15.01.2025, апеляційній скарзі від 21.01.2025, доказів (докладні розрахунки наведені у заяві позивача від 06.01.2025) невиконання судового рішення у справі, у тому числі, у таких частинах:

1.Непроведення перерахунку пенсії, із застосуванням показників за стажем та заробітною платою, надбавкою до пенсії за наднормативний стаж 20 років, підвищенням до пенсії як дитини війни, за період з 07.10.2009 по 30.09.2017, згідно із Законом № 1058-IV.

2. Непроведення перерахунку пенсії за період з 01.10.2017 до 31.12.2024 згідно з вимогами статей 1, 5, 27, 28, 40, 42, 46 Закону № 1058-IV.

3. Невиплата в установленому Законом № 1058-IV розмірі доплати до пенсії за наднормативний стаж за період із 07.10.2009 по 30.09.2018 (доплата не виплачена взагалі) та з 01.03.2024 по теперішній час (доплата виплачується у заниженому розмірі, що склався на 01.03.2023).

4. Невиплата підвищення до пенсії, як дитині війни, у встановленому законом розмірі.

5. Ненарахування та невиплата компенсації втрати частини доходу за затримку строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 на момент фактичного виконання судового рішення (компенсація нарахована за період з 12.2022 по 05.2023 виключно).

Наголосив, що у доданому до звіту відповідача від 01.04.2025 протокол про перерахунок пенсії від 10.04.2025р. 08:37, починаючи з 01.03.2024, порушуючи рішення у справі, встановлено "особливість" обчислення пенсії: "Не підлягає МП, призначена у твердому розмірі з 09.11.2023 довічно…" Водночас Верховним судом у постанові від 09.12.2024 у цій справі зазначено: "п. 4.2. З протоколу про перерахунок пенсії від 17 травня 2023 року, версія 1.6.78.1, вбачається, що порушуючи статтю 46 Конституції України, статей 27, 28, 40, 42, 43, 46, 49 Закону №1058-IV, відповідач довільно встановив особливості обчислення пенсії позивачу, а саме: "Не підлягають МП, призначене за рішенням суду, у твердому розмірі з 7 жовтня 2009 року довічно; призначення за рішенням суду з 7 жовтня 2009 року довічно".

Дослідивши поданий відповідачем звіт, та заяву представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Конституція України гарантує обов`язковість судового рішення, що є однією з основних засад судочинства (пункт 9 частини другої статті 129 Основного Закону); держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у Доповіді про правовладдя, ухваленій на її 86-му пленарному засіданні, яке відбулося 25 26 березня 2011 року [CDL-AD(2011)003rev], зазначила, що «юридична визначеність» вимагає додержання принципу res judicata, що в тому числі охоплює виконання остаточних рішень судів (пункт 46).

Судовий контроль є одним з найефективніших способів забезпечення виконання судових рішень, оскільки є гарантією дотримання закону та прав інших суб`єктів; дозволяє мінімізувати можливість зловживань; стимулює зобов`язану особу виконувати судові рішення добровільно та без застосування до неї відповідних санкцій; передбачає можливість застосування додаткових заходів для виявлення реальних перешкод у виконанні судового рішення, зокрема шляхом реагування на це окремими судовими рішеннями; сприяє підвищенню рівня довіри суспільства до судової системи.

Схожі праві висновки зроблені Конституційним Судом України у рішенні у справі за конституційною скаргою Приватного підприємства „Генеральний будівельний менеджмент про відповідність Конституції України (конституційність) пункту 2 частини другої, частини третьої статті 321 Господарського процесуального кодексу України (щодо гарантування захисту прав і свобод особи за рішенням Європейського суду з прав людини) від 14 лютого 2024 року № 1-р(ІІ)/2024.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з указаних законодавчих положень вбачається, що суд може вжити заходів реагування в контексті судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Разом з тим суд зауважує, що такі заходи судового контролю застосовуються в разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо зазначені в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 30 червня 2022 року у справі № 826/9960/15, а також Верховним Судом в ухвалах від 11 серпня 2020 року у справі №160/3586/19 та від 17 вересня 2024 року у справі №200/3958/19-а.

Усталеною судовою практикою також сформовано правову позицію, відповідно до якої для застосування інституту судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, або встановлення нового строку подання звіту, або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 травня 2021 року у справі № 9901/598/19.

Слід також зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається зі звіту відповідача та наявних у справі доказів, поданого до суду на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії, а саме:

у грудні 2024 року - за період з 07.10.2009 по 30.09.2018 у сумі 25470,09 грн;

у лютому 2024 року - за період з 01.10.2018 по 31.12.2021 у сумі 29219,47 грн;

у січні 2024 року - за період з 01.01.2022 по 31.01.2024 у сумі 32928,33 грн;

у грудні 2024 року - компенсація втрати частини доходу за затримку виплати пенсії у сумі 5068,19 грн;

що разом складає: 92686,08 грн.

Згідно до довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 31.12.2024 (відповідно до графи) складає:

розмір пенсії призначений за рішенням Луганського окружного адміністративного суді від 25.08.2023 у справі № 360/777/23 у розмірі 351373,42 грн;

розмір пенсії нарахований (включаючи індексацію) за рішенням Луганського окружного адміністративного суді від 25.08.2023 у справі № 360/777/23 у розмірі 351373,42 грн;

розмір пенсії фактично виплачений, у розмірі 320835,14 грн;

борг за рішенням Луганського окружного адміністративного суді від 25.08.2023 у справі № 360/777/23, у розмірі 92686,08 грн.

Відповідно до розпорядження (довідки) ПФУ встановлено:

Перерахунок пенсії. Версія: 1.6.78.1. Дата-час розрахунку: 10.04.2024 08:37; вид пенсі: Пенсія за віком; Умови призначення: ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; Страховий стаж (повний) 40 років 0 місяців; 13 днів; Страховий стаж до 01.01.2004 40 років 0 місяців 13 днів; Коефіцієнт стажу без урахування кратності: 0.40000; Коефіцієнт стажу з урахуванням кратності: ((480 / 100 * 12) * 1) 0.40000.

01.03.2024 - 31.03.2024.

Розмір пенсії за віком (ст.27) (7911.76 * 0.40000) 3164.70;

Доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 20 років) 418.60;

Загальний розмір пенсії 3583.30;

Підвищення дітям війни Пост. №112 п.6 66.43

Місяць підвищення розміру пенсії 01.03.2023;

Розмір пенсії з надбавками 3649.73.

01.04.2024 довічно.

Розмір пенсії за віком (ст.27) (7911.76 * 0.40000) 3164.70;

Доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 20 років) 418.60;

Загальний розмір пенсії 3583.30;

Підвищення дітям війни Пост. №112 п.6 66.43

Місяць підвищення розміру пенсії 01.03.2023;

Розмір пенсії з надбавками 3649.73.

З вищезазначених документів які надані до звіту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області та наданих пояснень і доказів щодо розрахунків представника позивача суд вважає зауважити наступне.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV, у редакції від 22.07.2009 яка була чинна на 07.10.2009 (наступна редакція від 17.07.2010) зазначено, шо у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після

призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

Так, представником позивача у заві про не визнання звіту як обґрунтування зазначено, що відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV, у редакції на 07.10.2009, при перерахунку пенсії з урахуванням заробітку за періоди стажу, визначені частиною 1 статті 40 Закону, слід застосовувати середню заробітну плату в Україні за календарний рік, що передує перерахунку пенсії.

Як приклад приводить розрахунок за листопад 2009 року, із застосуванням показника середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії за 2008 рік - 1573.99 грн та індивідуального коефіцієнта заробітної плати 1.06843, при середньомісячному заробітку 1681,70грн (1573,99 ? 1.06843) та коефіцієнт страхового стажу 0,54, за стаж 40 років 13 днів, та як наслідок пенсія за відповідним розрахунком повинна складати 1223,02 грн. Водночас позивачу нараховано та виплачено пенсію за листопад у сумі 573 грн.

З даного приводу суд зазначає, що вищезазначений розрахунок виконано представником із застосуванням показника середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії за 2008 рік у розмірі 1573.99 грн, при цьому доказів щодо підстав для такого перерахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати за бажанням пенсіонера - ОСОБА_1 не надано, а відповідний розрахунок із застосуванням показника середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії у розмірі 1573.99 грн є не обґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції станом на 07.10.2009) пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Згідно з ч.2 ст.43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

За ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У ст.1 Закону України "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2002 рік" зазначено: "Стаття 1. Затвердити на 2002 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 342 гривень, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 307 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 384 гривень; працездатних осіб - 365 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 268 гривень.".

ОСОБА_1 пенсія за віком призначалась до набрання 01.01.2004 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а з 07.10.2009 здійснювався лише її перерахунок.

З урахуванням приписів ч.2 ст.43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.3 ст.46 Конституції України, ст.1 Закону України "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2002 рік" суд вважає, що представником не доведено з посиланням на конкретні норми права, що "... під час розрахунку пенсії позивача за жовтень 2009р. має бути застосований показник середньої заробітної плати за 2008 рік - 1573,99 грн.

Суд не може зобов`язувати орган Пенсійного фонду України здійснювати перерахунок пенсії на майбутнє.

Таким чином, у суду відсутні зауваження щодо здійсненого відповідачем з 07.10.2009 перерахунку позивачу пенсії за віком, тобто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було здійснено перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2023, у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, які втратили працездатність.

Щодо посилання представника, що перерахунок пенсії позивача у період з 01.10.2017 до 31.12.2024 встановленим Законом №1058-ІV чином не проведено, зазначив, що з 1 жовтня 2017 року пенсії перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки , із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%. За результатом перерахунку пенсії у зазначеному періоді остання має становити 1965,63 грн ( дод. 2, стор. 30 ), однак, позивачу протиправно виплачено у зазначеному періоді мінімальну пенсію у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб 1452 грн. (дод. 1).

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, яка видана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області і отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 07.10.2009 по 31.12.2024 у графі: - розмір пенсії призначений за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 становить 1965,63 грн.; розмір пенсії фактично виплачений у розмірі 1452,00 грн.; борг за рішенням Луганського окружного адміністративного суді від 25.08.2023 становить 513,63 грн. який був включений та виплачений на рахунок позивача у загальному розмірі 92686,08 грн.

Щодо посилання представника, що відповідно до п.1 Постанови КМУ від 01.04.2020р. №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році", з 01.04.2020 по 28.02.2023 особам, які отримують пенсію та яким виповнилося 80 років і більше встановлено щомісячну компенсаційну виплату у розмірі до 500 гривень, у межах зазначеного розміру та якщо пенсія не сягає 2600 гривень, таким особам надається доплата до пенсії у сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру у розмірі до 500 гривень та відповідно до п.1 Постанови КМУ від 01.04.2020р. №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" до 570 гривень за період з 01.04.2023 по 28.02.2024.

З даного приводу суд зазначає, що з розпорядження (довідки) протоколу про перерахунок пенсії від 10 квітня 2004 року, версія 1.6.78.1, вбачається, що відповідачем не нарахована та не виплачена компенсаційна виплата до пенсії, та не надано до суду доказів щодо підстав ненарахування/нарахування таких виплат у відповідних розмірах, яка повинна нараховуватись Пенсійним фондом автоматично, без звернення позивача до Пенсійного фонду, що не дає суду можливості дати відповідну оцінку діям відповідача щодо порушення права позивача.

Щодо невиплати доплати до пенсії позивачу за наднормативний стаж, зазначив, що за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, пенсія за віком позивача збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої згідно зі статтею 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченим абзацом першим цієї частини (Індексація пенсії) за періоди - з 07.10.2009 по 30.09.2018 (доплата не виплачена взагалі); з 01.03.2024 по теперішній час (доплата виплачується у заниженому розмірі, що склався на 01.03.2023).

Суд підкреслює, що не може покладати на відповідача вчинення дій, які не були предметом розгляду у цієї справи та не оцінювалися судом у процесі її розгляду, тому у суду немає підстав вважати, що відповідач не виконує або ухиляється від виконання рішення суду у цій частині.

Також, суд зазначає, що Верховним судом у постанові від 09.12.2024 у цій справі щодо позовних вимог про проведення індексації пенсії зазначено, що питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 101% (у редакції з 1 січня 2016 року 103%), у взаємозв`язку з розміром пенсії, що має виплачуватись позивачу, належить до повноважень (обов`язку) пенсійного органу при поновленні пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум. При цьому у разі незгоди з діями відповідача щодо розміру нарахованої індексації, позивачка не позбавлена права звернутися до суду із заявою у порядку, визначеному статтею 383 КАС України.

Щодо невиплати доплати як дитині війни за період з жовтня 2009 року по грудень 2024 року суд зазначає таке.

Правовий статус дітей війни, основи їх соціального захисту, гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державна соціальна підтримка визначаються Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 № 2195-IV.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно розпорядження (довідки) протоколу про перерахунок пенсії від 10 квітня 2004 року, версія 1.6.78.1, вбачається, що дата народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на 2 вересня 1945 року вік позивача становив 11 років 4 місяця.

Розділом 2 статті 6 Закону передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції закону, що діяла до 01.01.2008) було передбачено, що дітям війни пенсія або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була викладена у новій редакції. Тепер дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Розмір зазначеного підвищення становив: з 01.01.2008 - 47 грн (10 % від 470 грн), з 01.04.2008 - 48,10 грн (10 % від 481 грн).

Після ухвалення рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 постановою Кабінету Міністрів від 28.05.2008 № 530 встановлено, що діти війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") отримують підвищення: з 22.05.2008 - 48,10 грн, з 01.07.2008 - 48,20 грн, з 01.10.2008 та надалі - 49,80 грн.

Ухвалою Конституційного Суду України від 19.05.2009 № 27-у/2009 підтверджено, що у частині третій статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком (установленого абзацом 1 частини 1 цієї статті) виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом та непоширення вказаного мінімального розміру пенсії за віком на правовідносини, що виникають на підставі інших законів.

Окрім того, відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення дітям війни встановлена доплата до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, або державної соціальної допомоги. Підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Як вбачається з розпорядження (довідки) протоколу про перерахунок пенсії від 10 квітня 2004 року, версія 1.6.78.1 позивачу проводиться нарахування та виплата надбавки дитина війни у розмірі 66,43 грн, а відтак виплата надбавка до пенсії, як дитині війни, здійснюється у встановленому законом розмірі.

Щодо виплати відповідачем компенсації втрати частини доходу за затримку пенсії за період з 7 жовтня 2009 року по день фактичного виконання рішення суду у справі у розмірі 5068,19 грн, суд зазначає, що розрахунок суми компенсації здійснюється з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», тобто розмір компенсації втрати частини доходу за затримку пенсії з 7 жовтня 2009 року по день фактичного виконання рішення суду повинен бути розрахований відповідачем у повному та відповідному розмірі з врахуванням всього часу затримки згідно до норм вказаної постанови.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159).

Статтею 1 Закону № 2050-III передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Дія Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Пункти 1, 2 Порядку № 159 відтворюють положення Закону та конкретизують підстави і механізм виплати компенсацій.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу (пенсії) проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Положення пункту 4 Порядку № 159 визначають, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Як зазначалось вище, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії.

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 200/11292/19-а дійшов висновку про те, що системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії, страхових виплат) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу (пункт 36).

У постанові від 07 червня 2023 року у справі № 200/299/21-а Верховним Судом зазначено про необхідність встановлення порушення строків виплат грошових доходів.

Таким чином, обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Тобто, право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу, оскільки компенсація нараховується та проводиться саме при виплаті доходу.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії, у грудні 2024 року - за період з 07.10.2009 по 30.09.2018 у сумі 25470,09 грн; у лютому 2024 року - за період з 01.10.2018 по 31.12.2021 у сумі 29219,47 грн; у січні 2024 року - за період з 01.01.2022 по 31.01.2024 у сумі 32928,33 грн;

Відтак, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за весь час затримки виплати пенсії, а саме з 07 жовтня 2009 року по день фактичної виплати пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у грудні 2024 року нарахована компенсація втрати частини доходу за затримку виплати пенсії у розмірі 5068,19 грн, проте як зазначає представник позивача із розрахунку розміру компенсації випливає, що нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів на виконання рішення суду здійснено з урахуванням місячних індексів споживчих цін за грудень 2022 року - травень 2023 року виключно, у розмірі 5068,19 грн.

Суд підкреслює, що будь-яких доказів щодо підстав та механізму нарахування компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії у відповідному розмірі відповідачем не надано, тобто суд позбавлений можливості встановити та перевірити ненарахування/нарахування таких виплат у відповідних розмірах відповідно до норм Порядку № 159 (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Крім того суд зазначає, відповідно до розпорядження (довідки) протоколу ПФУ у пункті особливості зазначена відмітка Був пенсіонером - з 08.04.1988 по довічно; Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 09.11.2023 по довічно; призначення за рішенням суду - з 07.10.2009 по довічно.

З даного приводу, суд зауважує, що Верховним судом у постанові від 09.12.2024 у цій справі зазначено: "п. 4.2. З протоколу про перерахунок пенсії від 17 травня 2023 року, версія 1.6.78.1, убачається, що порушуючи статтю 46 Конституції України, статей 27, 28, 40, 42, 43, 46, 49 Закону №1058-IV, відповідач довільно встановив особливості обчислення пенсії позивачу, а саме: "Не підлягають МП, призначене за рішенням суду, у твердому розмірі з 7 жовтня 2009 року довічно; призначення за рішенням суду з 7 жовтня 2009 року довічно", дані порушення також повинні бути враховані та виправлені відповідачем.

Суд вкотре зазначає, що відповідачем не надано до суду будь-яких доказів та пояснень щодо підстав неврахування/врахування та як наслідок виправлення протоколу про перерахунок пенсії від 17 травня 2023 року, версія 1.6.78.1, що порушують статтю 46 Конституції України, статей 27, 28, 40, 42, 43, 46, 49 Закону №1058-IV, «довільно встановив особливості обчислення пенсії позивачу», що не дає змоги суду дати відповідну оцінку діям відповідача щодо встановлення порушення права позивача з нарахування та виплати позивачу пенсії за віком у невстановлених законом порядку та розмірі.

Беручи до уваги викладене, суд констатує факт невиконання відповідачем рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі № 360/777/24 змінено постановою Верховного Суду від 09.12.2024).

З огляду на це, суд вважає доцільним у межах судового контролю зобов`язати відповідача подати новий звіт про виконання судового рішення в цій частині.

Вирішуючи питання щодо накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, суд вважає зазначити наступне.

Так, приписами частин другої та третьої статті 382 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19 та в ухвалі від 04 жовтня 2022 року у справі №200/3958/19-а вказав, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду. Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, суд не вбачає наявності таких підстав.

Приймаючи до уваги те, що судом під час розгляду справи не встановлено фактів, які б свідчили про умисне ухилення відповідач від виконання рішення суду у даній справі, суд не знаходить підстав для накладення штрафу на начальника Управління.

Подібний підхід щодо застосування положень частини другої статті 382 КАС України викладений Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 27 січня 2022 року у справі № 2а-10/2007, від 31 січня 2022 року у справі №442/3936/17, від 06 вересня 2022 року у справі №754/12702/14-а та від 24 червня 2024 року у справі № 380/2458/21.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256, 382, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 01 квітня 2025 року про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.082023 у справі № 360/777/23 в частині нарахування ОСОБА_1 пенсії з 07 жовтня 2009 року.

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області у прийнятті звіту від 01 квітня 2025 року про виконання рішення суду від 25.08.2023 у справі № 360/777/23 в частині не нарахування та не виплати компенсаційних виплат до пенсії відповідно до п.1 Постанови КМУ від 01.04.2020 року №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році", з 01.04.2020 по 28.02.2023 та за період з 01.04.2023 по 28.02.2024.

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області у прийнятті звіту від 01 квітня 2025 року про виконання рішення суду від 25.08.2023 у справі № 360/777/23 в частині виплати компенсації втрати частини доходу за затримку пенсії за період з 7 жовтня 2009 року по день фактичного виконання рішення суду у справі у розмірі 5068,19 грн.

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області у прийнятті звіту від 01 квітня 2025 року про виконання рішення суду від 25.08.2023 у справі № 360/777/23 в частині підстав неврахування/врахування та як наслідок виправлення розпорядження (довідки) протоколу про перерахунок пенсії від 17 травня 2023 року, версія 1.6.78.1, що порушують статтю 46 Конституції України, статей 27, 28, 40, 42, 43, 46, 49 Закону №1058-IV яким відповідач «довільно встановив особливості обчислення пенсії позивачу» ("Не підлягають МП, призначене за рішенням суду, у твердому розмірі з 7 жовтня 2009 року довічно; призначення за рішенням суду з 7 жовтня 2009 року довічно").

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 25.08.2023 у справі № 360/777/23 в частині покладених на Управління зобов`язань щодо нарахування та виплати компенсаційних виплат до пенсії відповідно до п.1 Постанови КМУ від 01.04.2020 року №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році", з 01.04.2020 по 28.02.2023 та за період з 01.04.2023 по 28.02.2024.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 25.08.2023 у справі № 360/777/23 в частині виплати компенсації втрати частини доходу за затримку пенсії за період з 7 жовтня 2009 року по день фактичного виконання рішення суду у справі з наданням доказів щодо підстав та механізму нарахування компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії відповідно до норм Порядку № 159.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 25.08.2023 у справі № 360/777/23 в частині виправлення розпорядження (довідки) протоколу про перерахунок пенсії від 17 травня 2023 року, версія 1.6.78.1, що порушують статтю 46 Конституції України, статей 27, 28, 40, 42, 43, 46, 49 Закону №1058-IV яким відповідач «довільно встановив особливості обчислення пенсії позивачу» ("Не підлягають МП, призначене за рішенням суду, у твердому розмірі з 7 жовтня 2009 року довічно; призначення за рішенням суду з 7 жовтня 2009 року довічно").

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області протягом двох місяців з дня отримання цієї ухвали подати до Луганського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 25.08.2023 у справі № 360/777/23 відповідній частині разом з письмовими доказами на підтвердження повного виконання судового рішення з детальним описом та розрахунком.

Відмовити у накладенні штрафу у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов