Справа № 160/12534/19
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Волок А.О.
від позивача: Золотухін Р.М., адвокат;
від відповідача: Писаренко О.О., представник,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Східного міжрегіонального ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення-рішення,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення по взаємовідносинам з ТОВ «Л.К.О.» є протиправним, складеним без урахування фактичних обставин справи та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте на підставі необґрунтованих висновків акта перевірки від 5 серпня 2019 року № 96/28-10-46-17/00178353. Позивач указує, що висновки перевірки про заниження податку на додану вартість на суму 35554105,00 грн по операціям з придбання товару у контрагента ТОВ «Л.К.О.», які ґрунтуються на нереальності правовідносин з вказаним контрагентом-постачальником, є припущенням. Позивач зазначає, що всі господарські операції, які вчинялися між позивачем та його контрагентом у період, що перевірявся, є реальними, підтверджуються первинними документами, на момент спірних правовідносин вказаний контрагент-постачальник мав необхідний обсяг правосуб`єктності та був зареєстрований як платник податку на додану вартість.
Підготовче засідання призначено на 06 грудня 2023 року на 10:00 год.
01.12.2023 на електронну адресу суду представником позивача адвокатом Золотухіним Р.М. надіслано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
04.12.2023 через систему «Електронний суд» до суду від представника позивача адвокатом Золотухіним Р.М. надіслано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Підготовче судове засідання 06.12.2023 було проведено за участю представника позивача Золотухіна Р.М. та представника відповідача Золотарьова Є.Ю. Для надання можливості представникові позивача ознайомитись із відзивом на позовну заяву, засідання було відкладено на 18.12.2023 на 11:00 год.
18.12.2023 підготовче судове засідання було проведено за участю представника позивача Золотухіна Р.М. та представника відповідача Золотарьова Є.Ю. У цьому судовому засіданні суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в судовому засіданні до 11:00 год. 15.01.2024.
Підготовче судове засідання 15.01.2024 було проведено за участю представника позивача Золотухіна Р.М. та представника відповідача Писаревського О.О. У судовому засіданні було оголошено перерву до 11:00 год. 05.02.2024.
05.02.2024 на електронну адресу від представника позивача надійшла відповідь на відзив у справі, в якій позивач зазначає, що податковий орган має базувати свої висновки за результатами проведеної перевірки безпосередньо на підставі дослідження наданих позивачем первинних документів, тим паче, що платником податку були пред`явлені всі певринні документи, які є підставою для належного формування складу податкового кредиту.
05.02.2024 підготовче судове засідання було проведено за участю представника позивача Золотухіна Р.М. та представника відповідача Писаревського О.О.
Підготовче судове засідання 12.02.2024 було проведено за участю представника позивача Золотухіна Р.М. та представника відповідача Золотарьова Є.Ю.
26.02.2024 підготовче судове засідання було проведено за участю представника відповідача Писаревського О.О.
06.03.2024 судове засідання не відбулось через повітряну тривогу, яка була оголошена у зв`язку з можливими ракетними обстрілами зі сторони Російської Федерації території Дніпропетровській області.
13.03.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив у справі, в якій позивач зазначає, що здійснював закупівлю олії соняшникової нерафінованої з метою використання її в статутній господарській діяльності перепродажу з метою отримання прибутку, що призведе до забезпечення притоку валютної виручки, позиціонування (входження та укріплення позиції) позивача в новому ринковому сегменті. Товар був використаний у подальшій господарській діяльності товариства, що, за доводами позивача, підтверджується наведеними у цій відповіді на відзив первинними документами. Позивач зазначає, що податковий орган посилається на нереальність господарської операції по придбанню спірного товару у ТОВ «Л.К.О.», описує факт передачі цього товару на комісію та подальшу його реалізацію на експорт, але податковий кредит позивача за придбання послуг комісіонерів, пов`язаних з реалізацією цього ж спірного товару у податкового органу не викликає сумнівів. Крім цього, позивач повідомляє, що рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2019 у справі №905/2046/18 не є преюдиційним у цій справі. Натомість продана олія соняшникова в рамках договору комісії №2169-ПУ була сплачена ТОВ «БАЗ» позивачу відповідними платіжними дорученнями.
Судове засідання 13.03.2024 не відбулось через повітряну тривогу, яка була оголошена у зв`язку з можливими ракетними обстрілами зі сторони Російської Федерації території Дніпропетровській області.
25.03.2024 на електронну адресу суду, а 26.03.2024 засобами поштового зв`язку від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав доводи, зазначені в обґрунтування позовних вимог, і навів перелік документів, які на його думку, підтверджують здійснення господарських операцій.
Підготовче судове засідання 25.03.2024 було проведено за участю представника позивача Золотухіна Р.М. та представника відповідача Золотарьова Є.Ю.
03.04.2024 підготовче судове засідання було проведено за участю представника позивача Золотухіна Р.М. та представника відповідача Золотарьова Є.Ю.
Судове засідання 22.04.2024 не відбулось через повітряну тривогу, яка була оголошена у зв`язку з можливими ракетними обстрілами зі сторони Російської Федерації території Дніпропетровській області.
15.05.2024 підготовче судове засідання не відбулось через повітряну тривогу, яка була оголошена у зв`язку з можливими ракетними обстрілами зі сторони Російської Федерації території Дніпропетровській області.
22.05.2024 підготовче судове засідання було проведено за участю представника позивача Золотухіна Р.М. та представника відповідача Писаревського О.О. У цьому судовому засіданні суд ухвалою, занесеною до протоколу чудового засідання, закрив підготовче провадження і призначив розгляд справи по суті на 05.06.2024 на 14:00 год.
Судові засідання з розгляду справи по суті були проведені 05.06.2024, 26.06.2024, 07.08.2024, 23.10.2024, 13.11.2024, 04.12.2024, 13.01.2025 та 03.02.2025.
При цьому, 09.09.2024 розгляд справи не відбувся через перебування судді Кучугурної Н.В. на лікарняному, а 09.10.2024 у зв`язку з оголошеним сигналом повітряної тривоги на території Дніпропетровської області.
07.08.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (статуту товариства та копії листа ТОВ «Л.К.О.»).
07.10.2024 від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач указує, що в акті перевірки від 05.08.2019 № 96/28-10-46-17-00178353 відповідач не стверджує про фактичну відсутність товару, придбання якого було документально оформлено ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від ТОВ «Л.К.О», а зазначає про неможливість постачання такого товару саме підприємством ТОВ «Л.К.О.». Висновок про фактичну безтоварність операцій міститься в акті перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 11.04.2017 № 120/26-15-14-02- 04/37317990, та стосується він взаємовідносин ТОВ «Л.К.О» та ТОВ «Украгротрейдінг». Такий товар міг бути придбаний ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у невстановленої особи, а його придбання документально оформлено від ТОВ «Л.К.О.», що із урахуванням норм ст. 44.1 Податкового кодексу України призвело до недійсності оформлених документів первинного та вторинного бухгалтерського, податкового обліку складених на етапі взаємовідносин ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та ТОВ «Л.К.О». Так, у акті перевірки від 05.08.2019 № 96/28-10-46-17-00178353 відповідач на сторінці 65 додатку 3.1.2.8 зазначає, що «.. як наслідок, недостовірність даних відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку учасників відповідної операції…». Тобто, митні декларації, про які вказує позивач, не підтверджують рух товару та реальність господарської операції на ланцюгу взаємовідносин ТОВ «Л.К.О» - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», а факт перетину митного кордону товаром від ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» до покупця. В ході перевірки досліджувався ланцюг постачання товару ТОВ «Л.К.О» - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та реальність його придбання саме підприємством ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Факт реалізації цього товару підприємством ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», як вже зазначалось не є доказом відсутності порушень при документальному оформленні ним придбання цього товару. При цьому, одна лише наявність необхідних документів та відсутність формальних порушень при їх складанні не є доказом реальності господарської операції. Податковий орган у межах досліджуваних операцій не намагається перекладати на позивача відповідальність за дії його контрагентів. У акті перевірки у акті перевірки від 05.08.2019 № 96/28-10-46-17-00178353 річ йде про порушення норм податкового законодавства саме підприємством ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Однак, як вже зазначалось вище, характер порушення має певну специфічність, а саме: для перевірки реальності придбання підприємством ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» товару, необхідно досліджувати можливість руху товару по ланцюгу постачання. При цьому, в акті перевірки наведені факти, які свідчать саме про неможливість такого руху, а не є лише констатацією фактів порушень законодавства контрагентами позивача. Якщо такі порушення є, то відповідальність за них не перенесена на позивача, але, якщо такі факти свідчать про внесення до первинних документів відомостей, які не відповідають характеру та змісту господарської операції, реальному руху товару та неможливості постачання цього товару безпосередньо підприємством ТОВ «ЛКО» такі факти є свідченням порушення саме з боку ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», оскільки саме ним були внесені неправдиві відомості до документів бухгалтерського та податкового обліку. Крім цього, відповідач повідомляє, що відповідно до норм ст. 83 ПКУ серед матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок зазначена як податкова інформація та і судові рішення. У свою чергу, пп 72.1.5 п.72.1 ст. 72 ПКУ відносить до складу податкової інформації інформацію, отриману за наслідками податкового контролю. Також п. 72.1 ПКУ до складу податкової інформації віднесено: інформацію, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах (пп. 72.1.1.2); інформацію про об`єкти оподаткування, що надаються та/або реєструються такими органами. Зазначена інформація повинна містити, зокрема, вид, характеристики, індивідуальні ознаки об`єкта оподаткування (в разі наявності), за якими його можна ідентифікувати (72.1.2.1.); інформацію, що міститься у звітних документах (крім персоніфікованої статистичної інформації), які подаються платником податків органам виконавчої влади та/або органам місцевого самоврядування (72.1.2.3). Таким чином, використання при проведенні перевірки даних іншого акту перевірки, даних державних реєстрів та іншої отриманої з них інформації як підстави для висновків є повністю законним, а з урахуванням викладеного вище, у п. 2 методологічно обґрунтованим та необхідним. Твердження ж позивача про те, відповідач при проведенні перевірки обмежився лише цитуванням акту перевірки не відповідає дійсності. Також, відповідач зазначає, що в акті перевірки присутня інформація щодо відсутності у ТОВ «Укр-Агротрейдінг» матеріальних та адміністративних ресурсів. Однак, твердження про можливість залучення ним фахівців на умовах цивільно-правових договорів та для виконання разових робіт не відповідає дійсності, тому що у такому випадку він, відповідно до положень ПКУ повинен був надати до органів ДПС звітність про виплачені фізичним особам доходи (податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також суми єдиного внеску) та фінансову звітність, яка фактично ним не надавалась.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечував і наполягав на відмові у їх задоволенні.
У судовому засіданні 03.02.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
У період з 30.03.2018 по 22.07.2019 Офісом великих платників податків ДФС відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 77.1, п.77.6 ст. 77, п. 82.1 ст.82 Податкового кодексу України, на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 14.03.2018 № 434 було проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з питань дотримання вимог податкового законодавства з 01.07.2014 по 31.12.2017, валютного законодавства з 01.07.2014 по 31.12.2017, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2014 по 31.12.2017.
За результатами перевірки 05.08.2019 складено акт № 96/28-10-46-17/00178353, у висновку якого зазначено про встановлення порушень, зокрема:
п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету на суму 93 444 791 грн., в тому числі по періодам: жовтень 2014 року 72 667 грн., листопад 2014 року 13 232 грн., січень 2015 року 2 500 грн., лютий 2015 року 15 037 грн., березень 2015 року - 7 255 грн., квітень 2015 року 15 433 грн., травень 2015 року -47 097 грн., червень 2015 року 5 930 грн., липень 2015 року 34 800 грн., серпень 2015 року 68 967 грн., вересень 2015 року 95 896 грн., жовтень 2015 року 47 520 грн., листопад 2015 року 399 037 грн., березень -136 423 грн., травень 2016 року 15 766 336 грн., червень 2016 року 52 273 865 грн., липень 2016 року 3 101 112 грн., серпень 2016 року 3 057 418 грн., жовтень 2016 року 3 166 360 грн., листопад 2016 року 378 852 грн., грудень 2016 року - 923 874 грн., січень 2017 року 1 379 746 грн., липень 2017 року - 12 209 281 грн., листопад 2017 року - 81 758 грн., грудень 2017 року - 112 512 грн.
В пункті 3.4.22 акта перевірки викладено висновки про результати перевірки з питання достовірності формування податкового кредиту з ПДВ та витрат під час декларування фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Л.К.О.» за травень, червень 2016 року, березень 2017 року.
Позивач уважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).
Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п. 198.3 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пп. 198.6 ст.196 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/ розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.
Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Отже, визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку або ухвали про закриття кримінального провадження щодо посадової особи контрагента платника податків; лише відсутність у контрагентів платника податків основних засобів, матеріальних та трудових ресурсів для виконання спірних господарських операцій; лише певні недоліки в оформленні первинних документів - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
У постанові 05.10.2023, якою ця справа була направлена на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що відхиляючи доводи податкового органу стосовно податкової інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента позивача по ланцюгах постачання, суди не надали оцінку доводам податкового органу щодо інформації, яка зазначена в Акті про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Л.К.О.» від 11 квітня 2017 року №120/26-15-14-02-04/37317990, на який було посилання у Акті перевірки від 5 серпня 2019 року № 96/28-10-46-17/00178353 у розглядуваній справі (пункт 3.4.22 акта перевірки). Судами не перевірено твердження податкового органу, що постачальник ТОВ «Укр-Агротрейдінг» в порушення п.201.10 ст. 201 ПК України не зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних виписані податкові накладні, у зв`язку з чим ТОВ «Л.К.О.» суми ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Укр-Агротрейдінг» до складу податкового кредиту не відносило. Зазначена інформація підлягала дослідженню під час проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Л.К.О.», адже може підтверджували/спростовувати доводи податкового органу про відсутність товару по ланцюгу придбання, однак, як вже зазначалось, судами не було взято до уваги Акт №120/26-15-14-02-04/37317990.
Верховний Суд указав, що поза увагою та правовою оцінкою судів попередніх інстанцій залишились доводи відповідача щодо неможливості встановлення джерела походження олії соняшникової нерафінової та шроту соняшникового, поставленого ТОВ «Л.К.О.» на ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у травні, червні 2016 року, оскільки за результатами проведеного аналізу єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Л.К.О.» встановлено придбання лише соків та алкогольних напоїв, придбання олії соняшникової нерафінованої та шроту соняшникового не встановлено.
Так, в Додатку №3.1.2.8. (Т.2, а.с.135) до акту перевірки від 05.08.2019 № 96/28-10-46-17/00178353 по взаємовідносинам ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з ТОВ «ЛКО» вказано, що до складу податкового кредиту позивач по взаємовідносинам з ТОВ «Л.К.О.» включено податкові накладні на суму ПДВ 35554105,01 грн, виписані в наступних періодах: травень 2015 року 4793941,25 грн, червень 2015 року 30760363,76 грн.
В ході проведення перевірки позивачем надані первинні документи (Додаток №3.1.2.26 до акту перевірки) та договір №212171-ПУ від 14.04.2016 року по взаємовідносинам з ТОВ «Л.К.О.» (Додаток №3.1.2.9 до акту перевірки).
На виконання умов договору №2171-ПУ ТОВ «Л.К.О.» на адресу позивача поставляє олію соняшникову нерафіновану, шрот соняшниковий негранульований насипом.
Згідно з АІС «податковий блок» в ТОВ «Л.К.О.» вид діяльності - _46.39 неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (серед видів діяльності зазначено ще 47 видів неосновних, виробництво будь-якого товару відсутнє).
За результатами проведеного аналізу єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Л.К.О.» встановлено придбання лише соків та алкогольних напоїв, придбання олії соняшникової нерафінованої та шроту соняшникового не встановлено.
Тобто, неможливо встановити джерело походження олії соняшникової та шроту соняшникового, поставленого ТОВ «Л.К.О.» позивачу в травні, червні 2016 року.
Акт №120 наявний в матеріалах справи (Т.10 а.с.8-54).
В акті №120 зазначено, що перевірка проведена з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016.
При цьому в Акті №120 зазначено, що ТОВ «Л.К.О.» займалось таким видом діяльності 46.39 неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
В Акті №120 в розділі 3.1. Податок на прибуток указано, що товар отриманий ТОВ «Л. К. О.» від ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» в подальшому був реалізований наступним підприємствам.
ТОВ «Л. К. О.» (код 37317990) укладено договір поставки №2171-ПУ від 12.04.2016 в особі генерального директора Карпова В.М., що діє на підставі Статуту, надалі «Постачальник» та ПАТ «Павлоградвугілля» (код 00178353) в особі Повіреного Босенка С.Б., що діє на підставі довіреності, надалі «Покупець».
Предмет договору: «За даним договором Постачальник зобов`язується передати у встановлений договором термін товар у власність Покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.
Товаром, що поставлявся за договором, є сільськогосподарська продукція, яка визначається сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору. Асортимент, кількість, вимоги до якості визначається сторонами у специфікаціях.»
Терміни і умови поставки: «поставка товару за договором здійснюється на умовах та в місце призначення, що вказані у відповідній специфікації.»
Ціна і порядок розрахунків: «Загальна вартість договору визначається шляхом підсумування вартості товару, яка вказана у специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору.»
Договір складено та підписано в м. Київ.
Відповідно специфікацій до договору поставки №2171-ПУ від 12.04.2016 встановлено, що поставка товару здійснюється на умовах: ЕХW - м.Ніжин, вул. Прилуцька, 2 або м. Мелітополь, Запорізька обл. або Дніпропетровська обл., м. Верхівцеве.
Відповідно до умов договору ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» від ТОВ «Л. К. О.» отримано та підписано видаткові накладні, які зазначені в Акті №120, за період травень-червень 2016 року.
Відповідно до умов договору ТОВ «Л.К.О.» виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за період травень-червень 2016 року.
В Акті №120 в розділі 3.1.2. Витрати, що враховуються при визначенні фінансового результату, викладені такі висновки.
Перевіркою повноти і своєчасності відображення в обліку та звітності операцій по взаєморозрахунках з ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» (код 38500514) за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 встановлено наступне: ТОВ «Л. К. О.» (код 37317990) укладено договір поставки №25/02-16 від 25.02.2016, в особі генерального директора Карпова В.М., надалі «Покупець» та ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» (код 38500514) в особі директора Топаза О.В., що діє на підставі Статуту, надалі «Постачальник».
Предмет договору: «Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити Товар на умовах, що передбачені цим Договором.
Кількість, асортимент, ціна Товару, місце постачання Товару визначається видатковими накладними.»
Умови постачання: «Партією товару вважається його кількість, зазначена в одній видатковій накладній.
Поставка товару здійснюється на умовах ЕХW. Місце відвантаження товару узгоджується сторонами в кожному окремому випадку індивідуально.
Покупець самостійно або із залученням сторонньої транспортної організації забирає товар зі складу постачальника, або оплачує постачальнику послуги з доставки.»
Ціна і загальна сума договору: «Ціна на товар, що постачається, вказується в національній валюті України. Загальна вартість товару за накладною формується в такий спосіб: вартість товару + ПДВ. Загальна сума договору складається з сум партій товару, указаних в видаткових накладних.».
Договір складено та підписано в м. Київ.
Станом на 01.01.2015 дебіторська чи кредиторська заборгованість по взаємовідносинах з ТОВ «УК-РОТРЕЙДІНГ» відсутня.
Відповідно до умов договору ТОВ «Л. К. О.» від ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» було отримано та підписано видаткові накладні, зазначені в акті №120, за період з березня по червень 2016 року.
Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПКУ: «При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.»
ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» в порушення п. 201.10. ст. 201 ПКУ не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних виписані податкові накладні. У зв`язку з вищевикладеним ТОВ «Л. К. О.» суми ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» до складу податкового кредиту не відносило.
Станом на 30.06.2016 кредиторська заборгованість по взаємовідносинах з ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» становить 372252193,5 грн.
Відповідно до вищевказаної інформації встановлено:
«...у ТОВ «УКР-АГРОТРЕИДІНГ» в листопаді 2015р. - травні 2016р. відсутні докази залучення персоналу на підставі цивільно-правових договорів та основні фонди, активи, виробничі потужності, транспортні засоби, які необхідні для проведення відповідної фінансово-господарської діяльності та здійснення різноманітних товарів/послуг на адресу контрагентів-покупців...
З метою вжиття заходів відповідно до вимог наказу ДФС України від 28.07.2015 №543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ» 26.05.2016р. до оперативного управління Броварської ОДПІ направлено службову записку №1158/9/10-04-15-20 щодо проведення відпрацювання вказаного підприємства, наявності інформації про можливу участь в кримінальних схемах, пов`язаних з ухиленням від сплати податків, проведення «псевдо-експортних операцій», інформацію, яка б свідчила про факти маніпулювання та/або викривлення звітності, також здійснення опитування посадових осіб щодо причетності до господарської діяльності, та встановлення/не встановлення даного платника.
На вказаний запит отримано лист №1431/7 від 17.06.2016р. щодо відсутності платника за місцем реєстрації, в зв`язку з чим неможливо провести опитування посадових осіб.
Попередні місця реєстрації підприємства:
до серпня 2015 року: Черняхівське відділення Володарсько-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області. Адреса реєстрації: Житомирська область, Черняхівський район, смт. Черняхів, вул.Леніна, 25, офіс, 5. Керівник: Гришков Володимир Олександрович (іпн. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 );
грудень 2015 - січень 2016 роки: Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Адреса реєстрації: Київська область, м.Біла Церква, вул.Храпачанська, 70. Керівник: ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 );
лютий - квітень 2016 року: Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Адреса реєстрації: м. Київ, бульвар Праці, 8. Керівник: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 );
з 20.05.2016 року: Білоцерківська ОДП1 ГУ ДФС у Київській області. Адреса реєстрації: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 78. Керівник: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2 , адреса, яка зазначена у реєстраційній картці: АДРЕСА_3 );
з 24.05.2016 року змінено керівника підприємства: ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: м. Київ, вул. Василенка, 9, каб. 10).
З метою вжиття заходів по упередженню формування ризикового податкового кредиту, співробітниками оперативного управління Броварської ОДП1 ГУ ДФС у Київській області вжито наступні заходи:
здійснено виїзд за адресою реєстрації платника податків ТОВ «Північ - Агро - Обробіток»: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 78. За даною адресою знаходиться одноповерхова адміністративна будівля, під час обстеження якої службових осіб не встановлено;
здійснено виїзд за адресою реєстрації гр. ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 , за результатами якого встановлено, що за вказаною адресою знаходиться багатоповерховий житловий будинок, де на 5 поверсі розташована квартира АДРЕСА_4 . Під час обстеження встановити мешканців зазначеної квартири не представилось за можливе. Як пояснили мешканці даного будинку, у зазначеній квартирі протягом тривалого часу ніхто не проживає.
З метою встановлення та опитування причетних до реєстрації та фінансово - господарської діяльності даного підприємства направлено наступні запити:
на адресу ОУ ГУ ДФС у Житомирській області - стосовно опитування гр. ОСОБА_3 :
на адресу ОУ ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві - стосовно опитування гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2
на адресу ЖЕК №1 стосовно фактичної приналежності житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
01.06.2016 року ЖЕК №1 повідомлено, що згідно наявної інформації, власником житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 є гр. ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Надати перелік зареєстрованих в даній квартирі осіб не має можливості, оскільки 31.03.2016 року картотека місця реєстрації фізичних осіб передана до виконавчого комітету Броварської міської ради.
на адресу відділу реєстрації та обліку платників податків Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області - стосовно місць отримання доходів гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 .
Перевіркою встановлено відсутність технічних та технологічних можливостей до вчинення задекларованих господарських операцій. ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» не маючи в наявності будь-яких складських приміщень, виробничих запасів, транспортних засобів фактично не могло займатися фінансово-господарською діяльністю.
При цьому відповідні сторонні послуги з експлуатації основних засобів не придбавались (відповідно до ЄРПН).
Згідно Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що з моменту переходу до Бориспільського відділення Броварської ОДПІ (з 20.05.2016 по теперішній час) підприємством ТОВ «Укр-Агротрейдінг» реєстрація податкових накладних не проводилась.
Крім того, Бориспільським відділенням Броварської ОДПІ встановлено, що в продовж 2015 року підприємство не здійснювало сільськогосподарську діяльність, в результаті чого вбачається можливість формування фіктивного податкового кредиту на користь третіх осіб.
Враховуючи викладене вище, в зв`язку з відсутністю первинних документів щодо підтвердження фінансово-господарської діяльності по взаєморозрахунках із контрагентами, відсутністю у даного підприємства фізичної та технічної можливості для вчинення задекларованих господарських операцій, існують достатні підстави вважати, що господарські операції ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» з придбання та реалізації товарів, надання послуг за період з 01.11.2015р. по 31.05.2016р. містять ознаки нереальності їх здійснення та проведені з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту по ланцюгу постачання.»
Крім цього встановлено що, в період 2015-2016 років з метою прикриття незаконної діяльності невстановлені слідством особи встановивши контроль над вищевказаним підприємством (отримавши у володіння установчі, реєстраційні документи, документи про відкриття банківських рахунків, ключі доступу електронних платежів «Клієнт-Банк» та кліше круглих печаток) отримали можливість складати та видавати від імені зазначеного підприємства підроблені первинні фінансово-господарські документи про безтоварні операції з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг в адресу суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки, отримувати від даних суб`єктів безготівкові кошти в рахунок сплати за начебто реалізовані товари, виконані роботи, надані послуги та переводити їх в готівку, минаючи при цьому систему оподаткування.».
Вищезазначені факти свідчать, що фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» та ТОВ «Л.К.О.» є безтоварними операціями.
На підставі отриманої інформації щодо контрагента постачальника ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» встановлено відсутність можливості здійснення товарних операцій між ТОВ «Л.К.О.» та ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» за період з 01.01.2015 по 30.06.2016.
Далі в цьому ж розділі 3.1.2. Витрати, що враховуються при визначенні фінансового результаті Акту №120 зазначено, що в порушення п.44.1, 44.2 та 44.6 ст.44, п.п.134.1.1. п.134.1. ст.134 ПК України ТОВ «Л.К.О.» завищено витрати, які враховуються при визначенні фінансового результату за період з 01.01.2015 по 30.06.2016.
При цьому, зазначено, що вказане порушення не вплинуло на формування податкових зобов`язань з податку на додану вартість.
Водночас, Акт №120 містить розділ 3.2.2. Податковий кредит, в якому наведені такі висновки.
Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2025 по 30.06.2016 встановлено його завищення на загальну суму 12514540,00 грн.
В результаті порушень описаних в п.3.1. акту перевірки встановлено і далі наведено інформацію щодо господарських операцій з такими контрагентами: ТОВ «Кашторгпром», ПП «Торг-сервіс-2007», ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат», ТОВ «Ромус», ТОВ «НБК-2015».
Далі, в Акті №120 вказано: «Таким чином, ТОВ «Л.К.О.» порушено п.2.4 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», п.9.1. ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.198.3, п.198.6 ст.98, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит по взаємовідносинам з переліченими контрагентами на загальну суму 12514540,00 грн».
Господарські операції ТОВ «Л.К.О.» із ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» у цьому переліку відсутні.
За висновками Акту №120, перевіркою встановлено порушення податкового обліку, зокрема, п.44.1 ст.44, п.198 ст.198 ПК України, п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами), в результаті чого завищено суму податкового кредиту за квітень 2016 року у сумі 12514540,00 грн.
З наведених вище висновків та встановлених перевіркою обставин, викладених в Акті №120, суд установив, що результати господарських операцій ТОВ «Л.К.О.» із ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ» мали вплив на завищення витрат, які враховуються ТОВ «Л.К.О.» при визначенні фінансового результату за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, але, з-поміж інших, це порушення не вплинуло на формування податкових зобов`язань з податку на додану вартість. Крім того, в розділі 3.2.2. Податковий кредит Акту №120, в якому встановлено завищення ТОВ «Л.К.О.» суми податкового кредиту, відсутні висновки про те, що податковий кредит завищено по взаємовідносинам із ТОВ «УКР-АГРОТРЕЙДІНГ».
Не надав відповідач і доказів того, що на підставі висновків Акту №120 ТОВ «Л.К.О.» було притягнуто до відповідальності шляхом винесення контролюючим органом відповідного рішення в частині завищення податкового кредиту.
Водночас висновки Акту №120 лягли в основу акту перевірки від 05.08.2019 № 96/28-10-46-17/00178353 по взаємовідносинам ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з ТОВ «Л.К.О».
До висновків Акту №120 в Акті від 05.08.2019 № 96/28-10-46-17/00178353 також указано, що за результатами акту документальної планової перевірки 11.04.2017 №120/26-15-14-02-04/373117990 ТОВ «Л.К.О.» ГУ ДФС у м. Києві не підтверджено реальність господарських взаємовідносин ТОВ «Л.К.О.» з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями в т.ч. з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за період травень-червень 2016 року.
Враховуючи викладене, акт планової перевірки ТОВ «Л.К.О.» не можливо встановити факт постачання олії соняшникової нерафінованої ТОВ «Л.К.О.» на ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та дає змогу стверджувати про неможливість здійснення господарської діяльності в розумінні пп.14.1.36 ПК України та чатин 1 і 2 ст.3 Господарського кодексу України.
Вищезазначене дає змогу стверджувати щодо відсутності реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, недостовірність даних відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку учасників відповідної операції.
Враховуючи вищезазначене, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» порушено п. 198.1, п. 198.2 ст.198, ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту (рядок 17 Декларації) на суму ПДВ - 35 554 105 грн, в т.ч. по періодам: травень 2016 року - 193 388 грн, червень 2016 року в розмірі ПДВ 35 35 360 707 грн.
Отже, відповідач, за результатами перевірки ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» склав акт, в якому щодо взаємовідносин із ТОВ «Л.К.О.» навів лише висновки Акту №120, складеного за результатами перевірки цього товариства.
Проте, під час перевірки ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» відповідач не надав оцінки поданим позивачем документам, які стосуються господарських операцій між ним та ТОВ «Л.К.О.».
Так, згідно зі Статутом ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», товариство є юридичною особою приватного права (господарським товариством) за законодавством України. Предметом діяльності товариства, з-поміж іншого, є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах та неспеціалізована оптова торгівля. Основною ж метою (цілями) діяльності товариства є отримання прибутку; створення висококонкурентного бізнесу з використанням найкращих підходів та методів управління; формування ефективної роботи, спрямованої на ріст прибутковості та максимізації ринкової капіталізації товариства; побудова системи взаємовідносин із зовнішнім середовищем (клієнтами, партнерами, конкурентами), базуючись на принципах відкритості та прозорості.
12 квітня 2016 року між ТОВ «Л.К.О.» (постачальник) та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (покупець) було укладено договір поставки № 2171-ПУ, предметом якого є: постачання сільськогосподарської продукції, яка визначається сторонами у специфікаціях (товар). Кількість, асортимент визначаються у специфікаціях, які є невід`ємними його частинами.
Згідно з додатковою угодою від 12 квітня 2016 року, постачальник відповідно до статті 667 Цивільного кодексу України зберігає товар покупця до моменту його вивозу на власних або орендованих складах та протязі 90 днів. Вартість зберігання врахована у вартості товару. Продавець зобов`язаний навантажити товар у транспортний засіб перевізника. Продавець виступає вантажовідправником у взаємовідносинах з перевізником.
Відповідно до п.1.3. договору при тлумаченні умов цього договору, сторони застосовують Міжнародні правила тлумачення термінів ІНКОТЕРМС (у редакції 2010 року), за винятком застережень прямо передбачених цим договором та з урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані специфікації на товар, в яких указано, що постачальник продає, а покупець купує наступний товар: олія соняшникова нерафінована не виморожена І гатунку, українського походження, врожаю 2015 року; постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару не пізніше 30.05.2016 на умовах EXW м. Ніжин, вул. Прилуцька, 2 або м. Мелітополь, Запорізька область, м. Верхівцеве, Дніпропетровська область.
Суд зазначає, що за змістом поставки на умовах EXW (англ. Ex Works), або (Франко завод (…назва місця)) термін інкотермс 2000 та 2010, який означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізниками товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримати експортні ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника. Всі ризики випадкового псування і загибелі товару, починаючи з моменту надання його продавцем (експортером), несе покупець.
Між сторонами договору від 12.04.2016 №2171-ПУ були складені та підписані видаткові накладні, що підтверджено також складеним за результатами перевірки ТОВ «Л.К.О.» Актом №120.
До цього договору сторонами були підписані та скріплені печатками акти прийому-передачі товару, в яких указано: місце передачі товару: на умовах EXW м. Мелітополь, Запорізька обл., м. Ніжин, Чернігівська обл. або м. Верхівцеве, Дніпропетровська обл.
Надані до матеріалів справи і сертифікати якості на олію нерафіновану невиморожену, які видані ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» (м. Ніжин, вул. Прилуцька, 2), Виробничою лабораторією ТОВ «Солома» (вул. Нова, 50А, м. Верхівцеве, Дніпропетровська обл.) та ПрАТ «Мелітопольський олійноекстраційний завод» (вул. Фрунзе, 31, м. Мелітополь).
Також до матеріалів справи надані податкові накладні, складені ТОВ «Л.К.О.» на отримувача (покупця) ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з поставки олії соняшникової нерафінованої, та квитанції до цих накладних, які підтверджують їх прийняття контролюючим органом. Реєстрація податкових накладних підтверджується і контролюючими органами у складеному ними акті перевірки ТОВ «Л.К.О.» №120.
12.05.2016 між ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (комітент) і ТОВ «БАЗ» (комісіонер) укладено договір №2169-ПУ комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції, за умовами якого комітент доручає, а комісіонер зобов`язується здійснити від свого імені та за рахунок комітенту угоду з продажу сільськогосподарської продукції за межами України.
Номенклатура, кількість, мінімальна ціна та умови поставки продукції, що підлягає продажу за цим договором, визначається специфікаціями, які оформлюються додатками до договору (п.1.2. Договору комісії).
Згідно з п.1.3. Договору комісії, виступаючи від свого імені комісіонер самостійно укладає зовнішньоекономічні контракти купівлі-продажу з третьою особою (особами), здійснює всі необхідні митні процедури, пов`язані з експортом продукції, укладає необхідні договори щодо зберігання продукції в місці поставки (при необхідності), укладає договори щодо транспортування продукції (при необхідності).
Розділом 2 Договору комісіє обумовлені обов`язки комісіонера. Так, комісіонер, з-поміж іншого, зобов`язаний: самостійно здійснити необхідну комерційно-маркетингову роботу, пов`язану з реалізацією продукції у відповідності до вказівок комітента на найбільш вигідних умовах; укласти та виконати від свого імені зовнішньоекономічний контракт з нерезидентом України на умовах поставки визначених в додатках (специфікаціях) до даного договору та здійснити з ним розрахунки; укласти договори щодо перевезення продукції та сплатити за дані послуги (при необхідності); після реалізації та митного оформлення окремої партії продукції комісіонер зобов`язаний надавати комітенту оригінали вантажно-митних декларацій в електронному документі та завірені митним органом або брокером ВМД на паперовому носії, які підтверджують перетинання митних кордонів України, протягом 30 днів з моменту оформлення ВМД.
Відповідно до п.4.1. Договору комісії передача продукції на комісію здійснюється протягом місяця після підписання специфікації, якою визначається сортамент і кількість продукції, за актом прийому-передачі в будь-якому місці на території України, визначеному у специфікації.
Пунктом 6.1. Договору комісії передбачено, що після виконання доручення з продажу партії продукції комісіонер представляє комітенту звіт. Звіт має містити інформацію щодо оформлення ВМД та копії ВМД, інформацію про кількість і вартість реалізованої продукції, інформацію про отримання коштів від покупців, продажу валюти та перерахування коштів комітенту, розрахунок комісійної винагороди за виконані послуги, вартість послуг з проведення вантажних та транспортних операцій, витрат на проведення митних процедур, сертифікації.
Згідно з пунктами 7.4.-7.6. Договору комісії розрахунки між комітентом і комісіонером проводяться в національні валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок на підставі платіжних доручень; за виконання даного договору комітент сплачує комісіонеру винагороду. Розмір комісійної винагороди встановлюється в додаткових угодах до договору; підставою нарахування (отримання) винагороди комісіонера є отримання ним грошових коштів від покупця та їх подальше перерахування комітенту.
Протягом травня-червня 2016 року сторони Договору комісії підписали специфікації на поставку олії соняшникової нерафінованої І гатунку українського походження, врожаю 2015 р (Т.16 а.с.131-143).
Також сторонами Договору комісії були складені та підписані акти приймання-передачі продукції з якості і кількості, і складені та погоджені звіти комісіонера
У специфікаціях указано базис поставки товару на комісію: EXW м. Мелітополь Запорізька обл. / м. Ніжин Чернігівська обл. / м. Верхівцево Дніпропетровська обл.
В актах приймання-передачі продукції сторони Договору комісії погодили місце передачі продукції: EXW м. Мелітополь Запорізька обл., м. Ніжин Чернігівська обл., м. Верхівцево Дніпропетровська обл.
Товарно-транспортні накладні, які містяться в томах шість та сім цієї справи, підтверджують те, що товар (олія соняшникова) був відвантажений, у тому числі, згідно з договором комісії №2169-ПУ від 12.05.2016 між ТОВ «БАЗ» та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на замовлення ТОВ «БАЗ», вантажовідправник ТОВ «Л.К.О.», з пункту навантаження м. Ніжин Чернігівська обл., м. Мелітополь Запорізька обл., м. Верхівцеве Дніпропетровська обл.
Про виконання вказаного вище Договору комісії свідчать також митні декларації, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунки-фактури, послуги за цим договором були оплачені (Т.16 а.с.199-250; Т.17; Т.18).
Отже, за умовами договору поставки від 12 квітня 2016 року №2171-ПУ, укладеного між ТОВ «Л.К.О.» (постачальник) та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (покупець), якими є умови EXW, що означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо), ТОВ «Л.К.О.» надало у розпорядження ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» товар (олію соняшникову) у м. Мелітополь, Запорізька обл., м. Ніжин, Чернігівська обл., м. Верхівцеве, Дніпропетровська обл. У свою чергу, ТОВ «БАЗ» на виконання договору комісії №2169-ПУ від 12.05.2016. укладеного між ТОВ «БАЗ» та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», здійснило відвантаження вказаного товару з пунктів навантаження м. Ніжин Чернігівська обл., м. Мелітополь Запорізька обл., м. Верхівцеве Дніпропетровська обл.
На підтвердження вказаних господарських операцій, їх учасниками, були належним чином складені та підписані первинні документи, що свідчать про реальні зміни майнового стану платника податків.
Суд зазначає, що рішенням Господарського суду Донецької області від 2 квітня 2019 року у справі №905/2046/18 задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» і стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗ» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» заборгованість за договором комісії №2169-ПУ від 12 травня 2016 року у розмірі 209028213,30 грн, 3% річних у розмірі 8407442,44 грн, індекс інфляції у розмірі 22593465,47 грн та суму судових витрат у розмірі 616700 грн.
В обґрунтування позовних вимог у справі №905/2046/18 позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору комісії №2169-ПУ від 12.05.2016.
У цій справі суд зауважив, що посилання відповідача на те, що діяльність підприємства відповідача за договором комісії була спрямована на штучне формування валових видатків, податкового кредиту та не мала реального обороту, поставка товару з боку позивача не відбувалась, внаслідок чого договір №2169-ПУ від 12.05.2016р. є фіктивним, до уваги судом не приймаються враховуючи наступне.
Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 5 ст.203 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно із ст.234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Сам по собі факт невиконання сторонами умов правочину не робить його фіктивним.
Як встановлено судом вище, на виконання зазначеного договору позивачем здійснювалось постачання товару, що підтверджується наданими до матеріалів справи актами приймання-передачі продукції з якості і кількості, який в подальшому було реалізовано третім особам за зовнішньоекономічними контрактами, про що свідчать представлені вантажно-митні декларації.
Разом з цим, з підписанням акту від 20.06.2017р. перерахунку-переведення заборгованості до договору комісії №2169-ПУ від 12.05.2016р., комісіонером визнано заборгованості за наведеним договором комісії, що також підтверджує наявність у сторін під час підписання спірного правочину наміру створити реальні правові наслідки.
На підставі викладеного, враховуючи надані до матеріалів справи первинні документи, за висновками суду, сторонами було вчинено дії, спрямовані на настання відповідних правових наслідків, тому відсутні будь-які правові підстави вважати спірний договір фіктивним.
Разом з цим, господарським судом враховано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЗ» до господарського суду із вимогами про визнання недійсним договору комісії не зверталось, а питання недійсності вказаного правочину виникло після звернення позивачем до суду з вимогами про стягнення заборгованості за договором №2169-ПУ від 12.05.2016р.
Таким чином, суд у господарській справі зазначив, що з огляду на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів того, що договір комісії №2169-ПУ від 12.05.2016р. вчинений без наміру створення правових наслідків, та таких обставин судом не встановлено, викладені у відзиві твердження Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗ» до уваги судом не приймаються як необґрунтовані та безпідставні.
Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення у господарській справі №905/2046/18 не оскаржувалось і набрало законної сили.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Тобто, преюдиційне значення мають не правові висновки суду, а обставини (факти), встановлені судом в іншій справі.
При застосуванні положень ст. 78 КАС України, необхідно враховувати, що правові висновки суду і встановлені ними обставини не є тотожними поняттями, а тому під час розгляду справи їх необхідно розмежовувати.
З огляду на викладене, суд зазначає, що рішенням господарського суду у справі №905/2046/18 установлені обставини того, сторонами Договору комісії №2169-ПУ від 12.05.2016 були вчинені дії, спрямовані на настання відповідних правових наслідків.
Таким чином, до матеріалів справи не надано доказів притягнення посадових осіб ТОВ «Північ-Агро-Обробіток» до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, якою була передбачена відповідальність за фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.
Що стосується доводів контролюючого органу про те, що керівник ТОВ «Л.К.О.» Карпов В.М. відповідно до реєстраційних даних платника податків є посадовою особою декількох підприємств, суд зазначає, що у сукупності з іншими встановленими обставинами справи, відповідач, на якого згідно з ч.2 ст.77 КАС України, покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не довів того, що зазначена обставина є самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Л.К.О.».
Таким чином, наявні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення в частині нарахування податкового зобов`язання по взаємовідносинам з ТОВ «Л.К.О.» у розмірі 35554105,00 грн.
Оскаржуваним у цій справі податковим повідомленням-рішенням по взаємовідносинам з ТОВ «Л.К.О» відповідачем було нараховано штраф у розмірі 17777052,50 грн (50% відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України).
Суд зазначає, що згідно з п.123.1. ст.123 Податкового кодексу України (в редакції станом на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -
тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування
тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
У цьому податковому повідомленні-рішенні вказано, що воно винесено на підставі акта від 16.02.2016.
З наведених документів контролюючого органу суд робить висновок про те, що сума податкового зобов`язання з податку на додану вартість була визначена контролюючим органом у березні 2016 року.
Оскаржуване ж у цій справі податкове повідомлення-рішення було прийнято відповідачем 16.09.2019, тобто сума податкового зобов`язання була визначена контролюючим органом поза межами 1095 днів.
З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача про необґрунтованість встановлення факту повторності визначення складу податкового правопорушення щодо заниження суми податку на додану вартість та виключає правомірність застосування штрафних санкцій у розмірі 50 % на підставі ч. 2 п. 123.1 ст. 123 ПК України за оскаржуваним ППР.
Суд відхиляє наведені доводи відповідача, з огляду на таке.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 вказана постанова була залишена без змін.
На підставі, у тому числі, і постанови суду від 17.02.2017 у справі №804/5444/16, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 16.08.2018 №001314220.
Таким чином, наявні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення і в частині нарахування штрафу у розмірі 17777052,50 грн.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд за зазначає про те, що позовна заява у цій справі підлягає задоволенню.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Східного міжрегіонального ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля».

Відповідач: Східне міжрегіональне ДПС по роботі з великими платниками податків

Повний текст рішення складено 15.04.2025.

Суддя Н.В. Кучугурна