Справа № 300/1761/25
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2025 р. справа № 300/1761/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії, та визнання протиправною і скасування постанови про закінчення (завершення) виконавчого провадження НОМЕР_4 від 29.01.2025, та поновлення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, заявник, скаржник, ОСОБА_1 ) 17.03.2025 звернувся в суд з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі по тексту також - відповідач, виконавча служба, Відділ, ДВС) в якому просить:

- визнати протиправними дії Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024;

- зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянути скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024;

- визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024, протиправними;

- постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення (завершення) виконавчого провадження ВП НОМЕР_4 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024, скасувати;

- зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити виконавче провадження ВП НОМЕР_4 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024.

Підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є протиправно винесена Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанова у виконавчому провадженні НОМЕР_4 про закінчення виконавчого провадження від 29.01.2025.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи №300/5087/22 та №300/5163/22 за наслідками виконання яких відкрито відповідні виконавчі провадження. Як зазначає ОСОБА_1 , вказані судові рішення реально не виконані, оскільки останнього не повідомлено про оформлення довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії. Звернення позивача про надання копій довідок та виправлення помилок залишені без розгляду. Так, відповідно до інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено довідку №10/1/723 від 02.02.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, у якій вказано про встановлення грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму на 01.01.2023, але розмір прожиткового мінімуму не відповідає встановленому на 01.01.2023 (зазначено прожитковий мінімум у сумі 2102,00 гривень), розмір якого склав 21 195,15 гривень із розрахунку: посадовий оклад 6730,00 гривень, оклад за військовим званням (майор) 1600,00 гривень, надбавка за вислугу років - 45% у розмірі 3748,50 гривень, надбавка за таємність - 10%, в сумі 564,00 гривень, надбавка за класність 0% - 0,00 гривень, надбавка за виконання особливо важливих завдань 65% в сумі 6578,65 гривень.

За доводами позивача, також протиправно зменшено розмір відсоткового значення такий складових, як премія (35% замість 90-140%), не зазначено розмір премії, додаткові види грошового забезпечення розраховані не від посадового окладу та окладу за військовим званням станом на 01.01.2020, не вказано підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25%.

ОСОБА_1 зазначив, що на адреси відповідних структурних підрозділів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано заяви з приводу виконання виконавчого документу у справі №300/5087/22. Втім, у діях виконавчої служби наявні порушення положень Закону України "Про виконавче провадження".

Окремо заявник в адміністративному позові просив поновити строк звернення до суду з цим адміністративним позовом апелюючи на обставину прийняття ОСОБА_1 безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.03.2025 відкрив провадження в цій адміністративній справі та постановив розгляд справи здійснювати за правилами, передбаченими статтею 287 КАС України. Призначив судовий розгляд на "14" квітня 2025 р. о 13:30 год., який буде проводитися одноособово суддею Чуприною О.В., в приміщенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 46, зал судових засідань № 4.

Пунктом 3 ухвали суду від 24.03.2025 залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі по тексту також - третя особа, ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Одночасно судом витребувано додаткові документи, необхідні для розгляду цієї адміністративної справи (а.с.9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 скерував через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему відзив на позовну заяву із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 26.03.2025", який зареєстровано в суді 26.03.2025 за вх.№7707/25 (а.с.17-24). Представник третьої особи заперечив проти позовних вимог ОСОБА_1 та просив відмовити у їх задоволенні, з огляду на наступне.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом 05.10.2023 у справі №300/5087/22 прийнято рішення, яким адміністративний позов задоволено частково, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 пенсії ОСОБА_1 .

На виконання коментованого рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_2 02.02.2024 підготовлено та надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 ОСОБА_1 . Листом №10/1/1368 від 28.02.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 проінформував Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про добровільне виконання рішення суду про справі №300/5087/22 надавши докази фактичного виконання, що підтверджується поштовою квитанцією №254 від 01.03.2024 доданою до згаданого листа від 28.02.2024.

В подальшому, 21.02.2024 державним виконавцем ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4, а 29.01.2025 відповідачем винесено постанову про закриття виконавчого провадження НОМЕР_4. Відповідно до частини 2 статті 374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення суду добровільно виконано.

Третя особа подала через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему клопотання про приєднання до матеріалів справи із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 26.03.2025", у якому просив долучити докази надсилання пояснень позивачу, яке, разом із долученими документами, зареєстровано в суді 26.03.2025 за вх.№7710/25 (а.с.25-29).

Також представник ІНФОРМАЦІЯ_2 скерував до суду через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему пояснення третьої особи щодо позову із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 26.03.2025", реєстрацію яких здійснено в суді 26.03.2025 за вх.№7722/25 (а.с.30-39). У поданих поясненнях третя особа просила відмовити у задоволенні адміністративного позову, постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_4 від 29.01.2025 залишити без змін, виконавче провадження не поновляти.

Відповідач скористався правом на подання відзиву. Так, Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему відзив на позовну заяву із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 31.03.2025", який зареєстровано судом 01.04.2025 за вх.№8344/25 (а.с.40-50). У вказаному відзиві відповідач заперечив проти аргументів та доводів ОСОБА_1 , викладених у адміністративному позові, вказує на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступне.

Стягувачем 20.02.2024 подано до Відділу заяву про примусове виконання згаданого виконавчого документа до якої долучено оригінал виконавчого документа, копію довідки про розмір грошового забезпечення станом на 2012, копію довідки про розмір грошового забезпечення станом на 2019 рік, копію протоколу ГУ ПФУ в Івано-Франківській області за пенсійною справою Міноборони від 18.03.2014. В подальшому, 05.03.2024 до Відділу поступив лист ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.02.2024 за №10/1/1368, яким повідомлено про добровільне виконання рішення суду до моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №300/5087/22 видано Івано-Франківським окружним адміністративним судом від16.02.2024 (ВП НОМЕР_4).

На підтвердження добровільного виконання рішення суду у справі №300/5087/23 від 05.10.2023, боржником долучено копію довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 02.02.2024 за №10/1/723 в якій зазначено: посадовий оклад 6730,00 гривень; оклад за військовим (спеціальним) званням - 1600,00 гривень; надбавка за вислугу років 45% - 3748,50 гривень; таємність - 10% - 564,00 гривень; класність - 0%; НВОВЗ (ОВЗ + ПО + % вислуга) - 65% - 6578,65 гривень; премія - 35% - 1974,00 гривень Всього грошове забезпечення визначено в сумі 21195,15 гривень; копію супровідного листа, яким направлено дану довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з відміткою кутового штампу Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 06.02.2024, відповідно до якого засвідчено отримання Пенсійним органом згадану довідку, на підтвердження чого, проставлено підпис відповідальної особи.

Крім того, боржник просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

До відповідача 15.03.2024 на електронну адресу "" надійшло звернення ОСОБА_1 щодо надання інформації про хід виконання виконавчого провадження НОМЕР_4 та ВП НОМЕР_5, яке було розглянуто в межах компетенції Відділу та у відповідності до положень Закону України "Про звернення громадян" листом від 10.04.2024 за №03.1-24/4186 повідомлено останнього.

За доводами відповідача, з метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду та керуючись положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", 23.04.2024 державним виконавцем скеровано Вимогу № 4861 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою зобов`язано останнього надати обґрунтоване пояснення та врахувати зауваження викладені стягувачем в частині заперечення повного фактичного виконання рішення суду. На виконання вказаної вимоги № 4861 від 23.04.2024, до Відділу 07.05.2024 надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким надано роз`яснення та обґрунтування по запереченнях стягувача в частині виконання рішення суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі № 300/5087/22 задоволено заяву ІНФОРМАЦІЯ_5 , та визнано виконавчий лист № 300/5087/22, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 16.02.2024 таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з чим 29.01.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з повним фактичним виконання рішення суду.

В свою чергу обґрунтовуючи заяву щодо невиконання судового рішення у справі №300/5087/22, позивач зазначає, що таке невиконання полягає у "не повідомленні його у визначений час про оформлення довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії". При цьому, державним виконавцем у даному відзиві зазначено, що стягувач отримав копію довідки грошового забезпечення 13.03.2024 про що свідчить його підпис та відповідь на звернення 10.04.2024 за №03.1-24/4186.

Також у поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розгляд справи проводити за наявними матеріалами без участі представника Відділу, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На виконання пункту 8 ухвали суду від 24.03.2025 Відділ скерував на адресу суду супровідний лист від 31.03.2025 за №03.1-23/4766 до якого долучив копії матеріалів виконавчого провадження ВП НОМЕР_4, який, разом із долученими документами зареєстровано судом 01.04.2025 за вх.№8383/25 (а.с.51-108).

ОСОБА_1 скерував на адресу суду заяву від 31.03.2025, яку зареєстровано судом 07.04.2025 за вх.№9061/25 (а.с.109-110). У коментованій заяві позивач просив витребувати від ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, виконавчої служби, ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджуючі документи.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав заяву про розгляд справи №300/1761/25 без участі представника ОСОБА_1.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за наявними матеріалами без участі представника Відділу.

Також у судове засідання не з`явився представник третьої особи про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом скерування повістки про виклик та ухвали суду від 24.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 в електронний кабінет Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" (а.с.15, зворотній бік а.с.16), причини неявки в судове засідання суду невідомі.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень частини 1 і 2 статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 КАС України). На підставі вказаного судом розглянуто справу без участі представників сторін.

Адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.

У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду (частина 4 статті 287 КАС України).

Враховуючи неявку позивача, відповідача і третьої особи в судове засідання, розглянувши клопотання позивача про розгляд справи без його участі, у зв`язку із не наведенням сторонами у справі будь-яких обґрунтованих обставин, які звужують їх право на належний судовий розгляд адміністративної справи, беручи до уваги коментовані вище норми процесуального закону, суд вважає за необхідне продовжити розгляд даної справи за відсутності сторін з урахуванням наявності у матеріалах справи всіх необхідних доказів для її розгляду.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина 9 статті 205 КАС України).

За змістом частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із довідкою секретаря судового засідання Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.04.2025, викликані учасники даної адміністративної справи в судове засідання не з`явилися, у зв`язку із чим, звукозапис технічними засобами не здійснювався.

Таким чином, наявні всі процесуальні підстави розглянути справу в письмовому провадженні без здійснення звукозапису технічними засобами. Потреби заслухати свідка чи експерта немає.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст позовної заяви, відзив на позовну заяву, письмові пояснення, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні у матеріалах даної адміністративної справи, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, судом встановлено такі обставини.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 для перерахунку його пенсії;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 пенсії ОСОБА_1 .

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №300/5087/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116552985) апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі №300/5087/22 без змін.

За наслідками апеляційного перегляду, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113963417) набрало 24.01.2024 законної сили.

На виконання коментованого судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 видав ОСОБА_1 довідку від 02.02.2024 за №10/1/723 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за посадою заступника начальника 136 центру забезпечення ракетами і боєприпасами з виховної роботи, яку він займав на день звільнення зі служби 05.05.2011 (зворотній бік а.с.68).

Згідно коментованої довідки грошове забезпечення ОСОБА_1 для обчислення пенсії склало 21 195,15 гривень та складається з:

- посадового окладу в розмірі 6730,00 гривень;

- окладу за військове звання (майор) в розмірі 1600,00 гривень;

- надбавки за вислугу років (45%) в розмірі 3748,50 гривень;

- надбавки за таємність (10%) в розмірі 564,00 гривень;

- НВОВЗ (ОВЗ + ПО + % вислуга) (65%) в розмірі 6578,65 гривень;

- премії (35%) в розмірі 1974,00 гривень (зворотній бік а.с.68).

Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024 видав виконавчий лист №300/5087/22 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 пенсії ОСОБА_1 (а.с.55).

ОСОБА_1 20.02.2024 звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заяво у якій просив прийняти до виконання виконавчий лист №300/5087/22 від 16.02.2024 (а.с.54).

Старшим державним виконавцем Відділу 21.02.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_4, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №300/5087/22 від 16.02.2024. Пунктом 2 якої постановлено боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.60).

Також 21.02.2024 відповідачем винесено постанови про стягнення виконавчого збору (а.с.63) та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.66).

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 28.02.2024 за №10/1/1368 на виконання постанови від 21.02.2024 про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №300/5087/22 від 16.02.2024 надав Відділу належним чином засвідчені документи щодо добровільного виконання рішення суду відповідачем до моменту прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження. Просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.67).

До означеної заяви ІНФОРМАЦІЯ_5 долучено супровідний лист від 02.02.2024 за №10/1/723, яким направлено довідку про розмір грошового забезпечення згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/5087/22 від 05.10.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.68). Згідно штемпелю (відтиску) печатки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 06.02.2024 отримало вказаний лист ІНФОРМАЦІЯ_2 та долучену до такого довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року від 02.02.2024 за №10/1/723 (зворотній бік а.с.68).

ОСОБА_1 15.03.2024 скерував засобами електронного поштового зв`язку [відправник ІНФОРМАЦІЯ_6 ] на ім`я начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [одержувач ] звернення (а.с.88).

У поданому зверненні позивач просив надати інформацію про хід та результати виконання виконавчих проваджень щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати до Головного управління Пенсійного в Івано-Франківській області з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до виконавчих листів по судових справах №300/2762/23 та №300/5087/22 відповідно до виконавчих проваджень ВП НОМЕР_4, ВП НОМЕР_6.

Просив врахувати, що боржником (відповідачем) судові рішення виконані не належним чином, оскільки до довідок на перерахунок пенсії не зазначено про підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%). Такі додаткові види грошового забезпечення вказані в довідках про перерахунок пенсії у 2012 році, копію якої надано до виконавчої служби. Боржником не виконано рішення суду (а.с.88).

ІНФОРМАЦІЯ_5 повторно 01.04.2024 скеровано до ДВС лист-повідомлення за №6/360, у якому повідомив про добровільне виконання рішення суду та просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП НОМЕР_4 (а.с.74-78).

Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 10.04.2024 за №03.1-24/4186 у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15.03.2024, повідомив останнього про хід виконання виконавчих проваджень ВП НОМЕР_4 та ВП НОМЕР_6, а також про надсилання боржнику вимог щодо належного виконання рішення суду (а.с.87).

Відповідачем 13.04.2024 надіслано ІНФОРМАЦІЯ_2 вимогу державного виконавця від 13.04.2024 за №4861, згідно якої зобов`язав надати державному виконавцю протягом 3 денного терміну з моменту отримання даної Вимоги обґрунтоване пояснення на зауваження викладені стягувачем, який заперечує повне фактичне виконання рішення суду боржнику у даній справі (а.с.89-90).

ІНФОРМАЦІЯ_5 скерував старшому державному виконавцю Відділу лист від 01.05.2024 за №10/1/3022, у якому зазначив, що у рішенні суду не вказано про необхідність підвищення посадового окладу на 25% за службу в гірській місцевості та виплату премії в розмірі 90%, а відтак, боржником виконано рішення суду в повному обсязі, видавши довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку займав ОСОБА_1 на день звільнення з лав Збройних Сил України станом на 01.01.2020, з урахуванням підвищення посадового окладу та окладу за військове звання, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (а.с.92).

Позивач 11.06.2024 скерував до відповідача заяву-скаргу у якій просив надати інформацію про хід та результати виконання виконавчих проваджень щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідки з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача відповідно до виконавчих листів по судовим справам №300/2762/23 та №300/5087/22, №300/5163/22 відповідно до виконавчих проваджень ВП НОМЕР_4, ВП НОМЕР_6, ВП НОМЕР_7. Просив врахувати що боржником (відповідачем) судові рішення виконані не належним чином, оскільки до довідок на перерахунок пенсії не зазначено про підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%). Такі додаткові види грошового забезпечення вказані в довідках про перерахунок пенсії у 2012 році, копію якої надано до виконавчої служби. Боржником не виконано рішення суду (а.с.96-98).

За результатами розгляду коментованого звернення, Відділом надано заявнику відповідь від 25.08.2024 за №3375/3.1-24, у якій повідомив про рух виконавчих проваджень ВП НОМЕР_4, ВП НОМЕР_6, ВП НОМЕР_7 (а.с.94-95).

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.06.2024 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого листа №300/5087/24, виданого 16.02.2024, таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

Заява вмотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно виконав судове рішення до прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження. Зазначені обставини добровільного виконання вимог виконавчого листа є підставами для визнання цього виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Адміністративна справа №300/5087/22 перебувала на розгляді у Восьмому апеляційному адміністративному суді та надійшла на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 11.12.2024, що підтверджується відтиском штампу канцелярії суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 відмовлено в задоволенні клопотання заявника про зупинення виконання за виконавчим листом №300/5087/22 до розгляду судом заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вказані обставини встановлені ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі №300/5087/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123941445).

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частина 5 статті 78 КАС України).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі №300/5087/22 заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання виконавчого листа № 300/5087/22, виданого 16.02.2024 таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий лист № 300/5087/22, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 16.02.2024 таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі №300/5087/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі №300/5087/22 без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125823707).

Таким чином, за наслідками апеляційного перегляду, ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі №300/5087/22 набрала 11.03.2025 законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123941445).

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.01.2025 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП НОМЕР_4 у зв`язку з виконанням боржником рішення суду фактично в повному обсязі на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.99-100).

Вважаючи протиправними дії Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відповідача, а також визнання протиправною і скасування постанови про закінчення (завершення) виконавчого провадження НОМЕР_4 від 29.01.2025, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду з метою захисту своїх порушених прав, шляхом поновлення виконавчого провадження.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України), визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Суд враховує положення Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VIII (надалі по тексту також - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню за правилами вимог частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частин 1, 2 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини 3, частина 4 статті 18 Закону №1404-VIII).

Частиною 1 статті 63 Закону №1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У відповідності до підпунктів 5, 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина 2 статті 39 Закону №1404-VIII).

Згідно частини 3 статті 39 Закону №1404-VIII У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-18, 19-1 частини 1 цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Як слідує зі змісту постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.01.2025 у ВП НОМЕР_4, вказана постанова винесена на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII, у зв`язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с.99-100).

Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, судом з`ясовано, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 для перерахунку його пенсії;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 пенсії ОСОБА_1 .

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №300/5087/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116552985) апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі №300/5087/22 без змін.

За наслідками апеляційного перегляду, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113963417) набрало 24.01.2024 законної сили.

На виконання коментованого судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 видав ОСОБА_1 довідку від 02.02.2024 за №10/1/723 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за посадою заступника начальника 136 центру забезпечення ракетами і боєприпасами з виховної роботи, яку він займав на день звільнення зі служби 05.05.2011 (зворотній бік а.с.68).

Згідно коментованої довідки грошове забезпечення ОСОБА_1 для обчислення пенсії склало 21 195,15 гривень та складається з:

- посадового окладу в розмірі 6730,00 гривень;

- окладу за військове звання (майор) в розмірі 1600,00 гривень;

- надбавки за вислугу років (45%) в розмірі 3748,50 гривень;

- надбавки за таємність (10%) в розмірі 564,00 гривень;

- НВОВЗ (ОВЗ + ПО + % вислуга) (65%) в розмірі 6578,65 гривень;

- премії (35%) в розмірі 1974,00 гривень (зворотній бік а.с.68).

Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024 видав виконавчий лист №300/5087/22 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 пенсії ОСОБА_1 (а.с.55).

Статтею 1291 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (частина 2 статті 14 КАС України).

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

У Рішенні від 30 червня 2009 року за №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

За змістом частин 1, 2 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, у спірному випадку, надаючи оцінку наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа від 16.02.2024 у справі №300/5087/22, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом, проаналізувавши наявну в матеріалах справи копію зазначеного виконавчого листа та встановлено, що виконавчий лист містив наступну резолютивну частину зобов`язального характеру, а саме: зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 пенсії ОСОБА_1 (а.с.55).

Досліджуючи фактичне виконання судового рішення, необхідно з`ясувати сукупність обставин, зокрема:

- чи ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 пенсії ОСОБА_1 ;

- чи вказана довідка видана у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 28.02.2024 за №10/1/1368 на виконання постанови від 21.02.2024 про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №300/5087/22 від 16.02.2024 надав Відділу належним чином засвідчені документи щодо добровільного виконання рішення суду відповідачем до моменту прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження. Просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.67).

До означеної заяви ІНФОРМАЦІЯ_5 долучено супровідний лист від 02.02.2024 за №10/1/723, яким направлено довідку про розмір грошового забезпечення згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/5087/22 від 05.10.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.68). Згідно штемпелю (відтиску) печатки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 06.02.2024 отримало вказаний лист ІНФОРМАЦІЯ_2 та долучену до такого довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року від 02.02.2024 за №10/1/723 (зворотній бік а.с.68).

ІНФОРМАЦІЯ_5 повторно 01.04.2024 скеровано до ДВС лист-повідомлення за №6/360, у якому повідомив про добровільне виконання рішення суду та просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП НОМЕР_4 (а.с.74-78).

Відповідачем 13.04.2024 надіслано ІНФОРМАЦІЯ_2 вимогу державного виконавця від 13.04.2024 за №4861, згідно якої зобов`язав надати державному виконавцю протягом 3 денного терміну з моменту отримання даної Вимоги обґрунтоване пояснення на зауваження викладені стягувачем, який заперечує повне фактичне виконання рішення суду боржнику у даній справі (а.с.89-90).

Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 10.04.2024 за №03.1-24/4186 у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15.03.2024, повідомив останнього про хід виконання виконавчих проваджень ВП НОМЕР_4 та ВП НОМЕР_6, а також про надсилання боржнику вимог щодо належного виконання рішення суду (а.с.87).

ІНФОРМАЦІЯ_5 скерував старшому державному виконавцю Відділу лист від 01.05.2024 за №10/1/3022, у якому зазначив, що у рішенні суду не вказано про необхідність підвищення посадового окладу на 25% за службу в гірській місцевості та виплату премії в розмірі 90%, а відтак, боржником виконано рішення суду в повному обсязі, видавши довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку займав ОСОБА_1 на день звільнення з лав Збройних Сил України станом на 01.01.2020, з урахуванням підвищення посадового окладу та окладу за військове звання, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (а.с.92).

Позивач стверджує, що невиконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 зводиться до того, що до довідки на перерахунок пенсії не зазначено про підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%). Такі додаткові види грошового забезпечення вказані в довідках про перерахунок пенсії у 2012 році, копію якої надано до виконавчої служби.

Саме про такі обставини інформував ОСОБА_1 у своїх звернення від 18.03.2024 (а.с.88), та від 11.06.2024 (а.с.96), скерованих до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Досліджуючи вказані доводи ОСОБА_1 , в частині не зазначення у довідці від 01.05.2024 за №10/1/3022 підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%), суд зазначає наступне.

Так, у мотивувальній частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 судом зроблено наступний правовий висновок:

"…Досліджуючи позовні вимоги позивача в частині видачі довідки "з обов`язковим зазначенням із зазначенням розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у відповідному відсотковому розмірі, суд дійшов таких висновків.

Оскаржена відмова відповідача, оформлена листом від 04.11.2022 за №9/1/2098 не містить жодної згадки чи будь-якого заперечення стосовно видачі чи не видачі довідки із зазначенням розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у відповідному відсотковому розмірі (а.с.81).

Вищезазначена відмова обґрунтовувалася відсутністю законних підстав для видачі оновленої довідки із зазначенням розміру посадового окладу і окладу за військовими (спеціальними) званнями, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Таким чином, розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії із прив`язкою до певної календарної дати, окрім значення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, станом на момент розгляду судом даної адміністративної справи, не є спірними.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 246 КАС України у мотивувальній частині рішення зазначаються: чи були і ким порушені, не визнані або оспорювані права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

Згідно із частиною 7 статті 246 КАС України висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Системний аналіз, зазначених норм КАС України дає підстави дійти висновку про те, що в порядку адміністративного судочинства здійснюється захист уже порушених прав особи (при цьому, між сторонами уже виникли правовідносини, з яких у свою чергу виник публічно-правовий спір), а не захист від можливих порушень прав у майбутньому.

В той же час, в спірних правовідносинах позивач фактично вказує про захист від можливого порушення його прав у майбутньому та не надає суду доказів порушення таких прав при зверненні до суду.

При цьому, суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є саме наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18.

Отже, у разі наявності порушення вимог закону рішеннями, діями суб`єкта владних повноважень, зазначене не є достатньою і самостійною підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання таких протиправними є доведеність позивачем порушених його прав цими рішеннями/діями.

Адміністративний позов як і матеріали позовної заяви позбавлені будь-якими аргументами і доказами, які б свідчили про порушення прав позивача внаслідок ймовірного визначення відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у тому чи іншому відсотковому розмірі не станом на 05.03.2019.

Крім того, у даній справі спірним є тільки питання не визнання відповідачем правового регулювання, за змістом якого зміна розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року в порівнянні із таким, що був встановлений на 1 січня 2018 року, впливає на визначення посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням як складової грошового забезпечення, та відповідно є подією, яку в силу вимог частини 18 статті 43 Закону і частини 4 статті 63 №2262-XII слід трактувати як зміну (підвищення) розміру одного з видів грошового забезпечення та правову підставу для видачі нової довідки з метою перерахунку пенсії.

Обов`язкове визначення виду, складу і розміру (відсоткового значення) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії є дискреційними повноваженнями відповідача, реалізація яких повинна здійснюватися з дотримання відповідних даних за посадою, з якої мало місце звільнення позивача або прирівняною посадою у випадку її відсутності на час видачі спірної довідки.

Відтак, позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача в оновленій довідці вказати розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у відповідному відсотковому розмірі, є передчасною і такою, що не підлягає задоволенню…".

Таким чином, судом не вирішувалось питання про необхідність зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 додаткових видів грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%), а тому доводи позивача про не виконання судового рішення від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 у зв`язку із вказаними обставинами є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі №300/5087/22 заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання виконавчого листа №300/5087/22, виданого 16.02.2024 таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий лист №300/5087/22, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 16.02.2024 таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі №300/5087/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі №300/5087/22 без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125823707).

Таким чином, за наслідками апеляційного перегляду, ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі №300/5087/22 набрала 11.03.2025 законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123941445).

Восьмим апеляційний адміністративним судом у постанові від 11.03.2025 у справі №300/5087/22 також зроблено відповідні висновки, що стосуються вимог ОСОБА_1 про невиконання рішення суду, а саме:

Як свідчить супровідний лист боржника №10/1/723 від 02.02.2024, яким останній скерував коментовану довідку до органу пенсійного забезпечення, на такому листі міститься запис про його отримання/реєстрацію 06.02.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на підтвердження чого проставлено підпис відповідальної особи.

"…Отже, у зв`язку з добровільним виконанням відповідачем вимог виконавчого листа №300/5087/22 від 16.02.2024, з огляду на видачу довідки від 02.02.2024 за №10/1/723, до моменту відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виконавчий лист №300/5087/22 від 16.02.2024 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Щодо покликання апелянта на те, що відповідачем протиправно зменшено розмір відсоткового значення таких складових, як премія (вказано 35 % замість 90 - 140%), додаткові види грошового забезпечення розраховані не від посадового окладу та окладу за військовим званням станом на 01 січня поточного року та не вказано підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% відповідно до ЗУ "Про статус гірських населених пунктів в Україні", то апеляційний суд зауважує, що відмова відповідача у видачі довідки обґрунтовувалася відсутністю законних підстав для видачі оновленої довідки із зазначенням розміру посадового окладу і окладу за військовими (спеціальними) званнями, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, а розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії із прив`язкою до певної календарної дати, окрім значення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, станом на момент розгляду судом даної адміністративної справи, не був спірним.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає зазначені в апеляційній скарзі доводи позивача безпідставними, а висновки суду першої обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали відсутні…".

З огляду на коментовані вище обставини, а також нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, слід дійти висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у повному обсязі виконано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 за виконавчим документом від 16.02.2024 за №300/5087/22.

Як вже зазначалось судом, у відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що державний виконавець на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження діяв з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та у межах наданих йому повноважень, а тому оскаржувана постанова від 29.01.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_4 є правомірною та скасуванню не підлягає, а позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

У позовній заяві ОСОБА_1 ставить також вимогу про поновлення виконавчого провадження, яка у даній справі є похідною позовною вимогою від вимоги про скасування постанова від 29.01.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_4.

Вказана позовна вимога про поновлення виконавчого провадження також не підлягає задоволенню, з огляду на висновок суду про правомірність винесеної Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанови від 29.01.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_4.

Також у адміністративному позові ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправними дії Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024;

- зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянути скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024.

Визначаючи відповідачів, які повинні відповідати за позовом, а також обираючи ефективний спосіб захисту свого порушеного права, ОСОБА_1 , просить визнати протиправними дії Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції вчинити відповідний обсяг дій.

Водночас, у адміністративному позові ОСОБА_1 визначено лише одного відповідача, а саме - Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (частина 1 статті 160 КАС України).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Дослідивши долучені до матеріалів адміністративної справи №300/1761/25 письмові пояснення та докази, судом з`ясовано, що ОСОБА_1 не звертався до Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції із заявами/скаргами, про розгляд яких зазначає у позовних вимогах.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За змістом частини 1 статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Станом на дату ухвалення рішення у цій адміністративній справі ОСОБА_1 не скористався правом на зміну предмету або підстав позову, не звертався із письмовими заявами про збільшення або зменшення розміру позовних вимог.

З огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів звернення ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд не знаходить підстав для вирішення позовних вимог у цій частині.

Надаючи оцінку вимогам позивача про зобов`язання Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянути скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, а також забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, регулюються Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 за №393/96-ВР (надалі по тексту також - Закон №393/96-ВР).

Статтею 3 Закону № 393/96-ВР визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Вимоги до звернення встановлені статті 5 вказаного Закону, де зазначено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

У відповідності до статті 8 Закону №393/96-ВР письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Згідно з вимогами частини 1 статті 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, ОСОБА_1 15.03.2024 скерував засобами електронного поштового зв`язку [відправник ІНФОРМАЦІЯ_6 ] на ім`я начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [одержувач ] звернення (а.с.88).

У поданому зверненні позивач просив надати інформацію про хід та результати виконання виконавчих проваджень щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати до Головного управління Пенсійного в Івано-Франківській області з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до виконавчих листів по судових справах №300/2762/23 та №300/5087/22 відповідно до виконавчих проваджень ВП НОМЕР_4, ВП НОМЕР_6.

Просив врахувати, що боржником (відповідачем) судові рішення виконані не належним чином, оскільки до довідок на перерахунок пенсії не зазначено про підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%). Такі додаткові види грошового забезпечення вказані в довідках про перерахунок пенсії у 2012 році, копію якої надано до виконавчої служби. Боржником не виконано рішення суду (а.с.88).

Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 10.04.2024 за №03.1-24/4186 у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15.03.2024, повідомив останнього про хід виконання виконавчих проваджень ВП НОМЕР_4 та ВП НОМЕР_6, а також про надсилання боржнику вимог щодо належного виконання рішення суду (а.с.87).

В подальшому, позивач засобами електронної комунікації [відправник ІНФОРМАЦІЯ_6 ] 11.06.2024 скерував на ім`я начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [одержувач ] заяву-скаргу у якій просив:

- надати інформацію про хід та результати виконання виконавчих проваджень щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідки з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача відповідно до виконавчих листів по судовим справам №300/2762/23 та №300/5087/22, №300/5163/22 відповідно до виконавчих проваджень ВП НОМЕР_4, ВП НОМЕР_6, ВП НОМЕР_7. Просив врахувати що боржником (відповідачем) судові рішення виконані не належним чином, оскільки до довідок на перерахунок пенсії не зазначено про підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%). Такі додаткові види грошового забезпечення вказані в довідках про перерахунок пенсії у 2012 році, копію якої надано до виконавчої служби. Боржником не виконано рішення суду, їх дії треба оскаржувати;

- направити відповідь та засвідчену копію звернення на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 або звичайним листом на поштову адресу (а.с.96-97).

За результатами розгляду коментованої заяви-скарги Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 25.08.2024 за №3375/3.1-24 інформував ОСОБА_1 про обставини, зазначені у заяві-скарзі від 11.06.2024 (зареєстрована у виконавчій службі 11.06.2024 за вх.№Л-335/15.1-28) (а.с.94-95).

Також ДВС надано позивачу копію його звернення від 11.06.2024 з проставленому на такому відтиску печатки (штампу) Відділу із зазначенням дати реєстрації та вхідного номера "11.06.2024 вх.№03.1-23/2998" (а.с.98).

Зважаючи на положення Закону №393/96-ВР, судом встановлено дотримання відповідачем строків надання відповіді на звернення позивача від 11.06.2024, тобто в межах визначеного законом тридцяти денного строку.

При цьому, позивачу надано належну відповідь на його заяву-скаргу від 11.06.2024 в порядку Закону України "Про звернення громадян", у якій зазначено про всі порушені у такій заяві-скарзі питання.

В той же час, у адміністративному позові ОСОБА_1 не зазначає про обставини того, яким чином відповідачем порушеного його право на отримання відповіді по його заяві-скарзі, а також не зазначено про яку з його скарг йде мова.

Слід зазначити, що Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано належні відповіді, як за заявою ОСОБА_1 від 15.03.2024, так за заявою-скаргою від 11.06.2024.

Доказів будь-яких інших звернень позивача до Відділу із заявами/скаргами/клопотаннями до відповідача матеріали адміністративної справи не містять, як і не містять будь-яких обґрунтувань протиправності дій відповідача в частині порушення вимог останнім Закону України "Про звернення громадян".

Суд також звертає увагу на те, що позивач систематично подає численні запити у порядку законодавства про звернення громадян, при цьому постійно дублюючи їх зміст.

Таким чином, не є можливим визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не розгляду (не повного розгляду) скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024.

Отже, відповідач діяв правомірно із дотриманням вимог Закону України "Про звернення громадян", а позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині не підлягають до задоволення.

Окремо суд зазначає про те, що ОСОБА_1 31.03.2025 подав до суду заяву, у якій, серед іншого, просив витребувати від ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, виконавчої служби, ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджуючі документи (а.с.109).

Розглянувши вимоги позивача, викладені у заяві від 31.03.2025 про витребування у ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, виконавчої служби, ІНФОРМАЦІЯ_2 письмових доказів, суд вказує на наступне.

За змістом частини 1 статті 80 КАС України Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини 2 статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (частина 4 статті 79 КАС України).

Заява ОСОБА_1 від 31.03.2025 не містить об`єктивних причин неподання доказів разом із позовною заяву, а також не зазначив про доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк.

Також позивачем не надано доказів, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Коментована заява позивача від 31.03.2025 також не відповідає вимогам, встановленим частиною 2 статті 80 КАС України, зокрема, у такій не зазначено який доказ витребовується, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа, заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Таким чином заява ОСОБА_1 від 31.03.2025 в частині витребування у ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, виконавчої служби, ІНФОРМАЦІЯ_2 письмових доказів не підлягає до задоволення.

Разом з тим, судом самостійно вжито всі необхідні заходи для повного, всебічного та об`єктивного вирішення спору, зокрема, суд ухвалою від 24.03.2025 залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витребував у сторін усі необхідні докази (а.с.9-10).

Також суд зазначає про те, що за змістом вимог пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, як на обставину необхідності поновлення пропущеного строку звернення до суду, ОСОБА_1 надано довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 22.02.2025 за №1471/727 (а.с.5).

Як слідує зі змісту коментованої довідки, ОСОБА_1 дійсно в період з 27.09.2024 по теперішній час брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населеному пункту Костянтинівка, Костянтинівської міської ТГ Краматорського району Донецької області у складі Військової частини НОМЕР_1 .

Вказана довідка видана на підставі журналів бойових дій Військової частини НОМЕР_1 та наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.09.2024 за №289.

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що обставина участі ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населеному пункту Костянтинівка, Костянтинівської міської ТГ Краматорського району Донецької області у складі Військової частини НОМЕР_1 , є поважною причиною недотримання позивачем строку звернення до суду передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 КАС України, а відтак строк звернення до суду з цим позовом підлягає поновленню.

За приписами частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд вважає, що доводи позовної заяви не знайшли свого документального та нормативного підтвердження та спростовуються висновками суду, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідачі діяли на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

Інші доводи учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

При оцінці питання розподілу судових витрат у справі судом з`ясовано, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" (а.с.6).

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України, а також не понесенням позивачем витрат по сплаті судового збору, не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень судовий збір.

Сторонами не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач - Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код юридичної особи, ), вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018, адреса для листування: вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76018;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код юридичної особи, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), АДРЕСА_2 .

Суддя Чуприна О.В.

Рішення складено в повному обсязі 14 квітня 2025 року.