Справа № 120/9981/24
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 квітня 2025 р. Справа № 120/9981/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, в грудні 2023 року позивач звернувся до територіального сервісного центру МВС №0541 з метою перереєстрації транспортного засобу. Однак, йому повідомлено, що про нього містяться відомості в Єдиному реєстрі боржників, зокрема, накладено обтяження у виді заборони відчужувати рухоме майно в ході примусового виконання рішень у межах виконавчих проваджень №69532636, №70726391 та №70726391 за Якими боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Представник позивача вказує, що згідно даних обліків Інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (ААД №113411 від 08.07.2023), особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 . В той час, позивач документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Іллінецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 05.08.2004

У відповідь на клопотання представника позивача, начальник Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) повідомив про відсутність, на їхню думку, правових підстав для виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників.

На переконання представника позивача, дії відповідача є протиправними, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до територіального сервісного центру МВС №0541 для здійснення перереєстрації транспортного засобу.

Під час перереєстрації транспортного засобу в територіальному сервісному центрі МВС№0541 позивачу сало відомо, що інформація про нього як боржника міститься в Єдиному реєстрі боржників.

Начальником територіального сервісного центру МВС №0541 здійснено запит від 29.12.2023 за №31/2/0541-5264 до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Листом від 09.01.2024 №3962 надано відповідь та повідомлено, що про ОСОБА_1 , як про фізичну особи міститься в Єдиному державному реєстрі боржників інформація. Також здійснена реєстрація обтяжень в державному реєстрі обтяжень рухомого майна в ході примусового виконання у межах виконавчих проваджень №69532636, №70726391, №70726391, за якими ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо.

Зважаючи, що ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним адміністративних правопорушень та, відповідно, притягнення його до адміністративної відповідальності, адвокатом Ігорем Слишинським в інтересах позивача було вчинено відповідний адвокатський запит Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, на який надійшла відповідь від 02.01.2024, відповідно до якої згідно даних обліків Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності, а саме:

- 08.07.2022 поліцейськими Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області винесена постанова серії БАБ№035997 за 4.2 ст. 126 КУПАП (керування Т3 особою, яка не має права керувати таким т/з), за яке накладено стягнення - штраф 3400 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП вказана постанова 25.07.2022 за вих.№47/3793 була направлена до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення.

- 08.07.2022 поліцейськими Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області складений адміністративний протокол серії ААД №113411 за ч.1 ст.130 КУпАП (керування т/з особами у стані сп`яніння), який 12.07.2022 за вих. №47/3793 направлений для прийняття рішення до Новомосковського міськрайсуду Дніпропетровської області.

Згідно даних обліків Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (ААД №113411 від 08.07.2023), особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим Іллінецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 05.08.2004.

Тому, у зв`язку із отриманою інформацією, адвокатом Аліною Вдовцовою, в інтересах позивача, було здійснено адвокатський запит до у правління Державної міграційної служби України у Вінницькій області Б/Н від 13.03.2024 3 метою отримання інформації про серію, номер, ким та коли виданий паспорт громадянина України, яким документований громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а також з метою отримання інформації - прізвища, ім`я, по батькові, число, місяць, рік народження фізичної особи, яка документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Листом УДМС України у Вінницькій області від 19.03.2023 надано відповідь на адвокатський запит та повідомлено, зокрема, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Іллінці Вінницької області, згідно даних ЄІАС УМП ДМС, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , який видано 05.08.2002 Іллінецьким РВ УМВС України у Вінницькій області в зв`язку із досягненням 16-річного віку. Серед втрачених або викрадених згаданий документ не значиться.

Представницею позивача направлено до відповідача клопотання від 22.05.2024 про виключення ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру боржників за виконавчими провадженнями №69532636, №70726391, №70726391.

Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі дніпропетровської області листом від 07.06.2024 №84975повідомив про відсутність правових підстав для виключення відомостей про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з Єдиного державного реєстру боржників.

Непогоджуючись із відмовою відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

У відповідності до ст.1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону №1404-VІІІ).

Згідно з ч.1 ст.13 Закону № 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ч.1 ст.14 Закону №1404-VІІІ).

Згідно з ч.2 ст.15 Закону №1404-VІІІ боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Приписи ч.1 ст.9 Закону №1404-VІІІ передбачають, що єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.5 ст.9 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до ч.7 ст.9 Закону №1404-VІІІ відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Пунктами 1, 3, 11 ч.1 ст.37 Закону №1404-VІІІ визнано, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Аналогічні норми передбачені і Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення № 2432/5), відповідно до п.2 розділу І якого, єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Так, згідно з п.6, 7 розділу Х Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження"; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження"; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження". У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

З аналізу викладених приписів Закону №1404-VІІІ та Положення №2432/5 вбачається, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Поряд з цим, метою ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

В матеріалах справи міститься лист Новомосковського районного відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області за підписом полковника поліції Сергія Юркевича б/н від 03.01.2024 яким представника позивача повідомлено, що згідно даних обліків Інформаціно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №113411 від 08.07.2023, особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Саме на підставі зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №113411 від 08.07.2023 постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

В той же час, відповідно до матеріалів справи позивач задокументований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Іллінецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 05.08.2004.

З наведеного слідує, що виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, враховуючи, що особу правопорушника встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , в той час як позивач задокументований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , відтак, права позивача не повинні обмежуватись шляхом наявності відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників.

За сукупністю встановлених обставин, враховуючи, що відповідачем помилково внесено відомості стосовно позивача до Єдиного реєстру боржників виключно на підставі ПІБ та числа місяця та дати народження, в той час без урахування реквізитів, що посвідчують особу.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

З огляду на викладене, з метою захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправними дій Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо внесення відомостей стосовно позивача за виконавчими провадженнями №69532636, №70726208, №70726391 до Єдиного державного реєстру боржників.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ), як боржника у виконавчих провадженнях №69532636, №70726208, №70726391.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи задоволення позову, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З матеріалів справи судом встановлено, що інтереси позивача в даній справі представляв адвокат Вдовцова Аліна Дмитрівна, що діяла на підставі договору про надання правничої допомоги від 22.02.2024 б/н.

Також стороною позивача було долучено докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу: договір про надання правничої допомоги від 22.02.2024, Акт наданих постуг від 23.07.2024 до договору про надання правничої допомоги з детальним описом наданих послуг професійної правничої допомоги, рахунок №9 від 23.07.2024.

Загальна вартість правничої допомоги становить 8000,00 грн.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст. 134 КАС України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано акт виконаних робіт.

Долученими до позову документами позивачем доведено надання йому адвокатом правничої допомоги у суді першої інстанції.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Іллінецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 05.08.2004, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ) за виконавчими провадженнями №69532636, №70726208, №70726391.

Зобов`язати Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виключити відомості про ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Іллінецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 05.08.2004, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ) з Єдиного реєстру боржників за виконавчими провадженнями №69532636, №70726208, №70726391.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 )

Відповідач: Новомосковький відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, вул. Гетьманська. 7, м. Новомосковськ, Новомосковський р-н, Дніпропетровська обл., 51200)

Суддя Комар Павло Анатолійович