Справа № 360/325/25
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/325/25

Суддя Луганського окружний адміністративний суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами строщеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Донецького державного університету внутрішніх справ (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Донецького державного університету внутрішніх справ вартість його утримання в Донецькому державному університеті внутрішніх справ у сумі 110562,71 грн (сто десять тисяч п`ятсот шістдесят дві грн. сімдесят одна коп.) та судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що 01.09.2020 наказом №125 о/с від 01.09.2020 ОСОБА_1 було зараховано на навчання до Луганського державного університету внутрішніх справ України.

Наказом начальника головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 255 о/с від 13.04.2023 відповідача призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції.

Наказом начальника головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 05.09.2023 № 654 о/с відповідача звільнено зі служби в Національної поліції України на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 06.09.2023.

Довідкою про розрахунок витрат на утримання відповідача за період з 14.08.2020 по 12.04.2023 навчання у Донецькому державному університеті внутрішніх справ стверджено, що вартість фактичних витрат, пов`язаних з утриманням Відповідача у навчальному закладі, становить: сума витрат на утримання за 2020/2023 навчальний рік становить 110562,71 грн, в т.ч.: грошове забезпечення становить 8559,13 грн; речове забезпечення 31394,77 грн; продовольче забезпечення 52577,60 грн, медичне забезпечення 1017,38 грн; оплата комунальних послуг 17013, 83 грн. Загальна сума витрат на утримання складає 110562,71 грн.

Ухвалою суду від 19.02.2025 позовну заяву залишено без руху.

Позивачем надано докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 24.02.2025 витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо відповідача про останнє фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи на території, після 24.02.2022.

Відповідно до листа Мінсоцполітики № 6094/0/290-25/19 від 05.03.2025 ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , фактично проживає: АДРЕСА_1 , з 26.05.2022. Взято на облік: 13.06.2022.

Ухвалою суду від 06.03.2025 позовну заяву залишено без руху та продовжено строк усунення недоліків.

На виконання ухвали суду позивачем надано докази направлення відповідачу позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 11.03.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Ухвалу суду від 11.03.2025 направлено відповідачу, яка отримана.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Відповідно до положень частини шостої статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

01.09.2020 наказом № 125 о/с від 01.09.2020 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платник податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає з 26.05.2022: АДРЕСА_1 ) зараховано на навчання до Луганського державного університету внутрішніх справ України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2022 № 1143-р Донецький державний університет внутрішніх справ є правонаступником майна, прав та обов`язків Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка (пункт 3).

Наказом начальника головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 255 о/с від 13.04.2023 відповідача призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції.

Наказом начальника головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 05.09.2023 № 654 о/с відповідача звільнено зі служби в Національної поліції України на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 06.09.2023.

Наказ отримано відповідачем 06.09.2023.

Довідкою про розрахунок витрат на утримання відповідача за період з 14.08.2020 до 12.04.2023 навчання у Донецькому державному університеті внутрішніх справ стверджено, що вартість фактичних витрат, пов`язаних з утриманням Відповідача у навчальному закладі, становить: сума витрат на утримання за 2020/2023 навчальний рік становить 110562,71 грн, в т.ч.: грошове забезпечення становить 8 559,13 грн; речове забезпечення 31 394,77 грн; продовольче забезпечення 52 577,60 грн, медичне забезпечення 1 017,38 грн; оплата комунальних послуг 17013,83 грн. Загальна сума витрат на утримання складає 110562,71 грн.

Відповідачу за адресою: пр. Миру, буд. 23-А, м. Миколаїв, Миколаївська область, направлено повідомлення № 165/07-2025 від 07.01.2025 про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у повному розмірі за весь період фактичного навчання за реквізитами вищого навчального закладу та у розмірі відповідно до довідки-розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського. Зазначений лист направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 15.01.2025, який не отримано за закінченням терміну зберігання.

Станом на дату розгляду справи сторонами не надано доказів відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищих навчальних закладах.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 72 Закону № 580 визначено, що професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача вартості витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку частини четвертої статті 74 Закону № 580 та згідно Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних із утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 12.04.2017 (далі - Порядок № 261).

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 580 підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Згідно з частиною четвертою статті 74 Закону № 580 особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Приписами частини п`ятої статті 74 Закону № 580 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 261 цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

Пунктом 3 Порядку № 261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).

Станом на час укладення вказаного Контракту № 18/20 від 21.09.2020 між позивачем, відповідачем та ГУНП України в Луганській області, форму типового контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 01.03.2017 № 173, зміст якого передбачав наявність положень про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС в разі дострокового припинення контракту.

Так, відповідно до приписів пункту 2 Розділу ІІІ Контракту № 18/20 від 21.09.2020 виконавець (позивач) зобов`язується забезпечити навчання особи згідно з освітньо-професійною програмою підготовки для здобуття ступеня бакалавра, створити умови для якісної теоретичної та практичної підготовки особи згідно з освітньо-професійною програмою.

Пунктом 3 Розділу ІІ Контракту № 18/20 від 21.09.2020 встановлено, що особа (відповідач) зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання зобов`язана відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію.

Контракт № 18/20 від 21.09.2020 підписаний особисто відповідачем у присутності мати, яка надала згоду.

Таким чином, підписуючи вказаний контракт, відповідач ознайомилась з його змістом та усвідомлювала, що у разі розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції в період навчання, вона зобов`язана буде відшкодувати навчальному закладу фактичні витрати, пов`язані з її утриманням та свідомо погодилась на виконання таких умов.

На підставі розрахунку позивача відповідно до пункту 3 Порядку № 261 загальна сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням відповідача складає 110562,71 грн.

Суд зазначає, що курсанти, які навчалися в Луганському державному університеті внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка перебували на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

Враховуючи, що відповідача звільнено з органів поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580 (за власним бажанням), що підпадає під абзац 6 пункту 3 Розділу ІІІ Контракту № 18/20 від 21.09.2020, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов`язку відшкодувати витрати у сумі 110562,71 грн на його утримання за період навчання за грошове, продовольче, речове забезпечення та вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв.

Водночас, суд зазначає, що за правилами положень статті 74 Закону № 580 та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 23.09.2021 у справі № 520/11540/19 та від 14.12.2022 у справі № 520/5837/2020.

Тобто, відповідно до пункту 5 Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

Після отримання такого повідомлення особа повинна у 30 денний строк відшкодувати навчальному закладу витрати на своє утримання.

Таким чином, саме із відмовою добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі або нездійснення такого відшкодування у 30 денний строк з дня отримання відповідного повідомлення, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

Слід зазначити, що порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними, визначено Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем направлено повідомлення № 165/07-2025 від 07.01.2025 щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, за вказаною адресою розташований багатоквартирний будинок.

Водночас, з 26.05.2022 відповідач зареєстрований як ВПО та проживає за іншою адресою.

Тобто, в матеріалах позовної заяви відсутні докази вручення відповідачу повідомлення про відшкодування вартості навчання та відмови останнього від відшкодування витрат.

Матеріали справи не містять доказів того, що направлення такого повідомлення відповідачу здійснено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення або відповідача ознайомлено під підпис.

Суд відхиляє посилання позивача на лист ГУНП в Миколаївській області, оскільки складаючи на надсилаючи відповідачу зазначене повідомлення, позивач не здійснив заходів на встановлення дійсної адреси перебування відповідача.

Отже, позивачем не надано доказів того, що ним запропоновано відповідачу у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що станом на час звернення до суду позивачем не дотримано порядку, що має передувати зверненню до суду з цією категорією справ, а саме не надано суду доказів надання відповідачу часу на добровільне відшкодування вартості витрат та відмови відповідача здійснити таке відшкодування у добровільному порядку.

При розгляді даної справи судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.08.2022 у справі № 480/8200/20.

Суд наголошує на тому, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною четвертою статті 124 Конституції України законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з частиною першою статті 17 КАС України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Оскільки пунктом 5 Порядку № 261 чітко визначено механізм повідомлення особи про необхідність відшкодувати витрати (із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів), або надіслати таке повідомлення звільненій особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи, здійснення такого повідомлення в інший спосіб (зокрема, надіслання на електронну пошту відповідача) є порушенням Порядку № 261.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, позивач не скористався своїм правом визначеним чинними нормами КАС України та не надав належні та допустимі докази, які підтверджують факт надсилання та отримання відповідачем повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання.

З наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, з урахуванням присів статті 77 КАС України, не дотримано досудового порядку врегулювання спору, а тому не надано доказів та не доведено правомірності звернення до суду щодо стягнення витрат на навчання відповідача, що вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зазначене є підставою для відмови у задоволенні позову через передчасність звернення до суду.

Розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Смішлива