Справа № 300/110/25
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" квітня 2025 р. справа № 300/110/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:
Позивач зазначає, що контролюючим органом здійснено нарахування пені без врахування того, що позивачем вже здійснювалось погашення пені за період з 22.01.2013 по 29.06.2022, крім цього всупереч п.9-11.1 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI нарахована пеня в тому числі, за період з 1 березня 2020 року по 29 червня 2022 року, тобто в період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19).
Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 36,37).
Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому щодо позовних вимог заперечував та зазначив, що за даними бази даних ІКС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника податку ОСОБА_1 по платежу - єдиний соціальний внесок для фізичних осіб-підприємців, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи які проводять незалежну професійну діяльність станом обліковувалась заборгованість, яка виникла внаслідок несплати позивачем єдиного соціального внеску та була погашена 29.06.2022.
Позивач подала суду відповідь на відзив, згідно якої не погодилась із висновками відповідача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 62-64).
Відповідач правом подати заперечення не скористався.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 обліковується в ГУ ДПС в Івано-Франківській області як платник податків.
У період з 17.03.2004 по 27.02.2017 позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець та була платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 68,69).
Відповідно до наявних в матеріалах справи доказах судом встановлено, що за ОСОБА_1 за платежем єдиний соціальний внесок для фізичних осіб-підприємців, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи які проводять незалежну професійну діяльність, обліковувалась заборгованість, яка була нею сплачена 29.06.2022 року.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За приписами п.1 ч.2 ст. 6 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VІ) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Згідно ч.8 статті 9 Закону №2464-VІ платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Пунктом 6 ч.1 ст.1 Закону №2464-VІ визначено, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом вважається недоїмкою.
Як передбачено ч.11 ст.9 Закону №2464-VІ у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із Законом.
Згідно з частинами другою-четвертою статті 25 Закону №2464-VІ, у разі виявлення своєчасно несплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Відповідно до пункту 10 ст.25 Закону№2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Крім того, пункт 11 ст.25 Закону №2464-VІ передбачає застосування до платника єдиного внеску органом доходів і зборів штрафної дикції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Отже, законодавчо врегульований порядок застосування фінансових санкцій, відповідно до якого сума штрафу у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (недоїмки) обраховується з наступного дня після граничного строку сплати єдиного внеску за відповідний звітний період.
Пеня нараховується з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу з наступного дня після граничного строку сплати єдиного внеску за відповідний звітний період до дня фактичної сплати недоїмки (за весь період прострочення платежу до дня усунення порушення).
При цьому, відповідно до п.9-11.1 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VІ тимчасово штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19):
- несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;
- неповна сплата або несвоєчасна сплата суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів);
- несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, до податкових органів.
При цьому абзаци другий та третій пункту сім частини одинадцятої статті 25 цього Закону щодо такого порушення, вчиненого у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19) року, не застосовується.
Пунктом 9-11.2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.
Отже, питання тимчасового звільнення від відповідальності врегульоване окремими підпунктами розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, які визначають різний підхід під час застосування фінансових санкцій та нарахування пені.
Зокрема, пеня не підлягає нарахуванню протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України.
Таким чином за період з 01.03.2020 по 29.06.2022 контролюючим органом здійснене нарахування пені позивачу без належних правових підстав.
11.04.2025 на адресу суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи детального розрахунку на виконання ухвали суду. Водночас судом встановлено, що наданий відповідачем детальний розрахунок є ідентичним розрахунку, який направлявся позивачу разом із оскаржуваним рішенням та міститься в матеріалах справи. Вказаний розрахунок не містить розміру нарахованої пені за період з 01.03.2020 по 29.06.2022
При цьому, вказаний розрахунок штрафної санкції свідчить про те, що період та кількість днів прострочення платежу, що вплинуло на суму пені та штрафу, обраховувався, у періоді з 01.03.2020 по 29.06.2022 (а.с. 16, 75).
Тобто, як період нарахування пені, так і період нарахування штрафу згідно із оскаржуваним рішенням охоплює періоди (з 01.03.2020 і по 29.06.2022) протягом яких відповідно до пунктів 9-11.1 , 9-11.2, 9-21, 9-22 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону №2464-VI штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 Закону №2464-VI, не застосовуються, а пеня платникам єдиного внеску не нараховується.
На думку суду, у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування позивачу пені за несплату (несвоєчасну) сплату єдиного внеску та для застосування штрафу за несвоєчасну сплату єдиного внеску, починаючи фактично з 01.03.2020 по 29.06.2022. Проте, за період до 01.03.2020 пеня та штраф підлягає нарахуванню.
Верховний Суд у постанові від 28.03.2023 у справі №260/433/19 вказав, що встановивши невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину (пункт, речення) рішення або рішення в частині нарахування певної суми штрафних (фінансових) санкцій. Разом з тим, рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому. Надаючи правову оцінку підставам відповідальності і розміру податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом, суд не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо зміни чи визначення суми податкового зобов`язання. Суд, виключно, досліджує прийняті рішення суб`єкта владних повноважень на предмет їх відповідності закону.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.