Справа № 160/1559/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2025 року Справа № 160/1559/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
21 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з вимогами:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також зазначеною ухвалою залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідачем 28.02.2025 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що станом на час звернення страховий стаж склав 36 років 07 днів, стаж водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) 09 років 01 місяць 15 днів. В той же час, до страхового стажу згідно трудової книжки серії НОМЕР_4 від 25.07.1986 не було зараховано період навчання в СПТУ № 2 м. Дніпропетровська з 01.09.1984 по 18.07.1986, оскільки в запису відсутня дата видачі атестату. Документ про період навчання не наданий. Також до пільгового стажу не були зараховані періоди роботи водієм міського пасажирського транспорту в Тролейбусному депо № 1 ДТТУ з 06.04.1990 по 02.09.2000, в Депо № 2 «Дніпроміськелектротранс» з 30.10.2001 по 26.02.2003, оскільки пільгова довідка за формою Додатка 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, заявником не надавалась. Без усунення наведених недоліків або без підтвердження сажу Позивача належними уточнюючими матеріалами врахування спірних періодів роботи не є можливим та не відповідає вимогам чинного законодавства.
05.03.2025 від третьої особи надійшли письмові пояснення на позов в яких зазначено, що загальний страховий стаж Позивача, за наслідками розгляду поданих документів, склав 36 років 07 днів, пільговий стаж - 09 років 01 місяць 15 днів, що є недостатнім для призначення пільгової пенсії. Зауважимо, що до розрахунку страхового стажу Позивача не взято період навчання в СПТУ № 2 м. Дніпропетровська з 01.09.1984 по 18.07.1986, оскільки згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_4 від 25.07.1986 відсутня дата видачі атестату. Документ про період навчання до заяви про призначення пенсії не надано. До пільгового стажу Позивачу не зараховані періоди роботи водієм міського пасажирського транспорту в Тролейбусному депо № 1 ДТТУ з 06.04.1990 по 02.09.2000 та в Депо № 2 «Дніпроміськелектротранс» з 30.10.2001 по 26.02.2003, оскільки пільгова довідка за формою Додатка 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, заявником не надавалась.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23.10.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як водіям міського пасажирського транспорту відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ від 09.07.2003 року.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.10.2024 року № 50 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту 12 років 6 місяців. Вказано, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення становить 36 років 07 днів, стаж водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) 09 років 01 місяць 15 днів. До страхового стажу згідно трудової книжки серії НОМЕР_4 від 25.07.1986 не зарахований період навчання в СПТУ № 2 м. Дніпропетровська з 01.09.1984 по 18.07.1986, оскільки в запису відсутня дата видачі атестату. Документ про період навчання не наданий. До пільгового стажу не зараховані періоди роботи водієм міського пасажирського транспорту в Тролейбусному депо № 1 ДТТУ з 06.04.1990 по 02.09.2000, в Депо № 2 «Дніпроміськелектротранс» з 30.10.2001 по 26.02.2003, оскільки пільгова довідка за формою Додатка 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, заявником не надавалась.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Так, судом встановлено, що на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 досяг 55 років.

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_2 від 25.06.1986 року, позивач, зокрема щодо спірних періодів, працював:

- з 01.09.1984 року по 18.07.1986 року, навчався в СПТУ № 2 м. Дніпропетровська атестат № 8562;

- з 06.04.1990 року по 02.09.2000 року водієм тролейбуса запасу міського пасажирського транспорту в Тролейбусному депо № 1 ДТТУ;

- з 30.10.2001 року по 26.02.2003 року в водієм пасажирського тролейбуса 2 класу зі строком випробування 1 місяць в Депо № 2 «Дніпроміськелектротранс».

Судом встановлено, що записи у трудовій книжці позивача за вказані періоди завірені печатками та підписом відповідальних осіб.

Ведення трудових книжок у вказаний період здійснювалось відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Державного комітету праці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (надалі - Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Пунктами 2.25 та 2.26 Інструкції № 162 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад, "Звільнений за згодою сторін", п.1 ст.29 КЗпП РСФСР".

Також пунктом 8.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, вказано, що контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок проводиться в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників і службовців".

Згідно пункту 18 вказаної Постанови відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганні і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вказує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.

Також Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Суд вказує, що Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону № 1058-IV).

Отже, територіальний орган Пенсійного фонду може скористатись своїм правом перевірки даних трудової книжки позивача.

Крім того, з наданої до матеріалів справи копії атестату № 8562 від 19.07.1986 року підтверджується період навчання позивача з 01.09.1984 року по 18.07.1986 року в СПТУ № 2 м. Дніпропетровська за професією слюсар-електрик по ремонту електрообладнання трамвайних вагонів та тролейбусів.

Суд вважає хибними твердження позивача про те, що підставою для відмови в призначенні пенсії визначено ненадання позивачем документу про період його навчання, а також ненадання позивачем довідки за формою Додатка 5, у зв`язку з тим, що копією атестату № 8562 від 19.07.1986 року підтверджується період навчання позивача та записами його трудової книжки підтверджується факт роботи водієм міського пасажирського транспорту.

Отже, оскільки в матеріалах справи підтверджується період навчання позивача з 01.09.1984 року по 18.07.1986 року в СПТУ № 2 м. Дніпропетровська за професією слюсар-електрик по ремонту електрообладнання трамвайних вагонів та тролейбусів, а також записами трудової книжки НОМЕР_2 від 25.06.1986 року підтверджується період його роботи: з 06.04.1990 року по 02.09.2000 року водієм тролейбуса запасу міського пасажирського транспорту в Тролейбусному депо № 1 ДТТУ та з 30.10.2001 року по 26.02.2003 року в водієм пасажирського тролейбуса 2 класу зі строком випробування 1 місяць в Депо № 2 «Дніпроміськелектротранс» - суд вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.10.2024 року № 50, яким відмовлено позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З урахуванням вищезазначеного, з метою захисту порушених прав позивача наявні підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , відповідно запису у трудовій книжці НОМЕР_2 від 25.06.1986 року: період навчання з 01.09.1984 року по 18.07.1986 року в СПТУ № 2 м. Дніпропетровська за професією слюсар-електрик по ремонту електрообладнання трамвайних вагонів та тролейбусів; період роботи з 06.04.1990 року по 02.09.2000 року водієм тролейбуса запасу міського пасажирського транспорту в Тролейбусному депо № 1 ДТТУ; період роботи з 30.10.2001 року по 26.02.2003 року в водієм пасажирського тролейбуса 2 класу зі строком випробування 1 місяць в Депо № 2 «Дніпроміськелектротранс» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 23.10.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За частинами 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією від 15.01.2025.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121; ІК в ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; ІК в ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.10.2024 року № 50, яким відмовлено ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , відповідно запису у трудовій книжці НОМЕР_2 від 25.06.1986 року: період навчання з 01.09.1984 року по 18.07.1986 року в СПТУ № 2 м. Дніпропетровська за професією слюсар-електрик по ремонту електрообладнання трамвайних вагонів та тролейбусів; період роботи з 06.04.1990 року по 02.09.2000 року водієм тролейбуса запасу міського пасажирського транспорту в Тролейбусному депо № 1 ДТТУ; період роботи з 30.10.2001 року по 26.02.2003 року в водієм пасажирського тролейбуса 2 класу зі строком випробування 1 місяць в Депо № 2 «Дніпроміськелектротранс».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 23.10.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053; ІК в ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ПН НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань понесені витрати з оплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 квітня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков