Справа № 160/21139/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/21139/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 р. (суддя Коренев А.О) в адміністративній справі №160/21139/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 54 від 17 червня 2024 р. щодо не поновлення їй пенсії з вересня 1993 р.; запровадження окремого порядку поновлення пенсії, не встановленого в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; встановлення позначки в "особливостях" пенсійної справи "не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі", а в графі ознаки роботи "Працює"; опрацювання справи в режимі "макетної обробки"; нарахування суми 0,14 грн. в місяць, що не є пенсією; нездійснення розрахунку та виплати пенсії за період з вересня 1993 р. по теперішній час, із урахуванням її осучаснення відповідно до ст. 27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 р. №251 та від 20 лютого 2019 р. № 124, в чинній редакції на момент нарахування до фактичної виплати пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити їй виплату пенсії з вересня 1993 р. із перерахунком відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; усунутись від запровадження окремого порядку поновлення пенсії, не встановленого в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; усунутись від опрацювання справи в режимі "макетної обробки"; скасувати позначку в "особливостях" пенсійної справи "не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі", а в графі ознаки роботи - "Працює"; скасувати нарахування суми 0,14 грн. в місяць, що не є пенсією; здійснити розрахунок та виплату недоотриманої пенсії за період з вересня 1993 р. із урахуванням її осучаснення відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 р. №251 та від 20 лютого 2019 р. № 124, в чинній редакції на момент нарахування до фактичної виплати пенсії, із нарахуванням компенсації втрати частини доходів на визначений банківський рахунок.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проживала в Україні та отримувала пенсію за віком. 10 березня 1993 р. виїхала із України на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв`язку із чим виплату пенсії їй припинено з вересня 1993 р. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 р. у справі № 160/5763/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2021 р. про поновлення пенсії та прийняти відповідне рішення. 19 липня 2024 р. відповідач листом повідомив, що рішення суду виконано, пенсію ОСОБА_1 поновлено з 25 лютого 2021 р. в розмірі станом на дату виїзду за кордон (березень 1993 р.) в розмірі 13800,00 крб (0,14 грн).

До листа надано рішення (протокол/розпорядження) №54 від 17 червня 2024 р. Такі дії та рішення є протиправними, оскільки порушують право ОСОБА_1 на отримання належного розміру пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо поновлення пенсії ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 р. в розмірі 0,14 грн. та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , в тому числі недоотриманої за період з 07 жовтня 2009 р., із урахуванням положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та із урахуванням всіх нормативно-правових актів, якими починаючи з 07 жовтня 2009 р. було передбачено осучаснення пенсій, виплату надбавок та доплат до пенсій, індексацій, підвищень, із урахуванням виплачених сум, а також із нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій він посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що на підставі наявних документів пенсійна справа ОСОБА_1 була відновлена і проведено розрахунок її пенсії з дати призначення до дати виїзду за кордон. Розмір пенсії станом на березень 1993 р. становив 13800,00 крб (0,14 грн). На підставі листа від 02 квітня 2024 р. № 0400-010305-5/64711, рішенням №54 від 17 червня 2024 р. з 25 лютого 2021 р. поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 0,14 грн.

В поданому представником ОСОБА_1 письмовому відзиві на апеляційну скаргу вказано про вірність прийнятого судом першої інстанції рішення, відповідач в свою чергу не навів достатніх законних аргументів для його скасування. Також вказано, що із урахуванням висновків рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 р. у відповідача відсутні підстави для відмови у поновленні позивачці виплати пенсії з 07 жовтня 2009 р., із урахуванням її осучаснення.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 липня 2021 р. представник ОСОБА_1 адвокат Меламед В.Б. діючи на підставі нотаріально посвідченої та апостильованої довіреності від 25 лютого 2021 р., виданої у Державі Ізраїль, м. Хайфа, листом №4262 направив на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2021 р. про поновлення виплати пенсії за віком, яка підписана нею особисто та апостильована згідно із засвідченням підпису №043/2021 від 21 березня 2021 р., разом із якою також направлено відповідний пакет документів, зокрема, належним чином засвідчені копії: довіреності представника, посвідчення особи, ІПН, трудової книжки, диплома № НОМЕР_1 , свідоцтва про право на зайняття правовою діяльністю; оригіналу: апостильованої особистої заяви про поновлення пенсії, заяви про витребування пенсійної справи та поновлення виплат пенсії ОСОБА_1 , ордеру про надання правової допомоги. Документи отримані та зареєстровані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 03 серпня 2021 р. №27912/8, про що свідчить відповідний штамп реєстрації.

Листом №0400-010305-8/103038 від 04 серпня 2021 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило представника позивача про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії за віком.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 р. у справі №160/23727/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в поновленні пенсії ОСОБА_1 , викладену в листі № 0400-010305-8/103038 від 04 серпня 2021 р. та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 25 лютого 2021 р., подану її представником 29 липня 2021 р.

На виконання вимог даного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2021 р. та додані до неї документи та прийнято рішення № 160/23727/21 від 31 серпня 2023р. про відмову у поновленні їй пенсії за віком.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2024р. у справі № 160/5763/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2021 р. про поновлення пенсії та прийняти відповідне рішення.

На виконання вимог вказаного рішення під час розгляду документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області встановлено, що ОСОБА_1 виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю у березні 1993 р. Відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надіслано запит до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у Шевченківському районі із проханням надати пенсійну справу ОСОБА_1 , оскільки по досягненню пенсійного віку їй була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась їй управлінням праці та соціального захисту населення м. Дніпро до виїзду за кордон.

Листом від 31 серпня 2023 р. Центральне управління соціального захисту населення повідомило про відсутність на зберіганні архівної пенсійної справи.

На підставі наявних документів пенсійна справа ОСОБА_1 була відновлена і проведено розрахунок пенсії з дати призначення до дати виїзду за кордон. Розмір пенсії станом на березень 1993 р. становив 13800,00 крб. (0,14 грн).

На підставі листа № 0400-010305-5/64711 від 02 квітня 2024 р., Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішенням №54 від 17 червня 2024 р. поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 з 25 лютого 2021 р. в розмірі 0,14 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з необхідності поновлення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області пенсії за віком ОСОБА_1 , яка у 1993 р. виїхала на постійне місце проживання за кордон, починаючи з 07 жовтня 2009 р. - дати ухвалення Рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009, враховуючи при здійсненні розрахунку її розміру усіх доплат, індексацій та підвищень, які було запроваджено з 07 жовтня 2009 р., із виплатою сум недоотриманої пенсії, враховуючи також суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати пенсії.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 2 частини 1 статті 49, статтею 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання (перебування) за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір.

Зазначені положення Закону втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 р. у справі №815/1226/18.

Викладене свідчить про вірно зроблений судом першої інстанції висновок, що пенсію за віком ОСОБА_1 , яка у 1993 р. виїхала на постійне місце проживання за кордон, має бути поновлено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 07 жовтня 2009 р. - дати ухвалення Рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009, враховуючи при здійсненні розрахунку її розміру усіх доплат, індексацій та підвищень, які було запроваджено з 07 жовтня 2009 р., із виплатою сум недоотриманої пенсії та нарахуванням і виплатою компенсації втрати сум не виплаченої вчасно пенсії.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 р. в адміністративній справі №160/21139/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 01 квітня 2025 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник