Справа № 320/47642/24
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року № 320/47642/24

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелицю А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оформлене листом від 02.10.2024 №50380/3.1-24, про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 14.08.2024 про залучення експерта у виконавчому провадженні №74741866;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залучити до виконавчого провадження №74741866 експерта та призначити економічну експертизу, на вирішення якої поставити питання, зазначені у заяві ОСОБА_1 від 14.08.2024 про залучення експерта у виконавчому провадженні №74741866.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправну відмову відповідача у задоволенні заяви про залучення експерта у виконавчому провадженні №74741866, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 , як учасника виконавчого провадження. Позивач вважає, що без залучення експерта неможливо виконати рішення суду у справі №640/8029/22 належним чином, оскільки правильне обчислення суми індексації з метою виконання зазначеного рішення потребує спеціальним знань, якими володіє експерт. Натомість, закінчення виконавчого провадження з підстав повного виконання рішення суду є фактично неможливим без залучення експерта, а відтак, на думку позивача, залучення експерта є обов`язковою виконавчою дією у вказаному виконавчому провадженні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На день розгляду справи по суті відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), щодо надання відзиву на позовну заяву (відзив), інших заяв по суті справи чи клопотань до суду не надходило.

Таким чином, керуючись положеннями частини шостої статті 162 КАС України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

На виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист від 05.04.2024 №640/8029/22, виданий Київським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період його служби в органах МВС України з 29.03.1993 по 05.05.2006.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барабаш Т.О. від 15.04.2024 відкрито виконавче провадження №74741866 з приводу зобов`язання Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період його служби в органах МВС України з 29.03.1993 по 05.05.2006.

У межах виконавчого провадження №74741866 позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою від 14.08.2024 про залучення експерта.

Листом від 02.10.2024 №50380/3.1-24 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для задоволення його заяви щодо призначення експерта або спеціаліста (у разі необхідності кількох експертів або спеціалістів), в тому числі економічної експертизи.

Вважаючи відмову відповідача у задоволенні заяви про залучення експерта у виконавчому провадженні №74741866 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що, відповідно до закону, підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія (судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових-осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до вимог статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Як встановлено судом, на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №74741866 з примусового виконання виконавчого листа від 05.04.2024 №640/8029/22, виданого Київським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період його служби в органах МВС України з 29.03.1993 по 05.05.2006.

Так, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону №1404-VIII старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барабаш Т.О. 15.04.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74741866.

З метою виконання виконавчого листа від 05.04.2024 №640/8029/22, на підставі якого відкрито виконавче провадження №74741866, старшим державним виконавцем Барабаш Т.О. 06.05.2024 направлено боржнику (Ліквідаційній комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області) вимогу щодо дотримання інформації про виконання рішення суду.

У подальшому, 09.07.2024 старшим державним виконавцем Барабаш Т.О., керуючись статтями 63, 75 Закону №1404-VIII, винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн та встановлено термін 10 (десять) робочих днів для виконання рішення суду. Разом з тим, боржника попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення без поважних причин.

Ураховуючи факт невиконання рішення суду в повному обсязі у межах виконавчого провадження №74741866, старшим державним виконавцем Барабаш Т.О., керуючись статтями 63, 75 Закону №1404-VIII, 14.08.2024 винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 10 200,00 грн та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення без поважних причин.

Із зазначених обставин справи вбачається вчинення відповідачем активних дій шляхом вжиття заходів щодо примусового виконання рішень, визначених Законом №1404-VIII, з метою виконання рішення суду у виконавчому провадженні №74741866.

Судом встановлено, що з метою належного виконання рішення суду у виконавчому провадженні №74741866 позивач звернувся до відповідача із заявою від 14.08.2024 про залучення експерта, однак за наслідками її розгляду відповідачем відмовлено у задоволенні такої заяви.

Позивач вказує, що відмова відповідача у залученні експерта у виконавчому провадженні №74741866 порушує його права, як учасника виконавчого провадження, оскільки незалучення експерта у виконавчому провадженні №74741866 призведе до неналежного виконання рішення суду. При цьому, вважає, що боржник не здатний самостійно вирішити питання, що потребують спеціальних знань, а саме правильно здійснити нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 у справі №640/8029/22 за відсутності відповідних спеціальних знань.

Так, частиною першою статті 20 Закону №1404-VIII передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІ Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

Отже, з метою дотримання під час здійснення виконавчого провадження засад справедливості, неупередженості та об`єктивності законодавець наділив державного виконавця правом щодо призначення експерта.

Водночас, необхідність призначення експерта та питання, які потребують спеціальних знань у ході виконавчого провадження, державний виконавець визначає на власний розсуд, з урахуванням своєї компетенції, оскільки стаття 18 Закону №1404-VIII наділяє відповідача правом, а не обов`язком залучати в установленому порядку експерта (експертів), спеціалістів тощо.

Суд зауважує, що право державного виконавця на залучення експерта під час вчинення виконавчих дій є такими, що реалізуються ним в залежності від обставин конкретної справи. Закон України «Про виконавче провадження» не покладає на державного виконавця обов`язку щодо залучення експерта під час вчинення виконавчих дій, а лише наділяє його правом такі дії вчинити для забезпечення повного та ефективного виконання рішення суду.

При цьому, як зазначено у листі відповідача від 02.10.2024 №50380/3.1-24, боржник не відмовляється від виплати власної заборгованості перед стягувачем, однак вказує, що для виконання зазначеного рішення необхідні бюджетні асигнування, які станом на вересень місяць поточоного року відсутні.

На переконання суду, відсутність коштів у боржника для виконання рішення суду не є підставою для залучення експерта, оскільки така обставина встановлюється на підставі наявних у виконавця документів та інформації, що не потребують спеціальних знань.

Крім того, суд враховує, що відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження №74741866 наразі триває, що свідчить про існування у позивача можливості отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, з урахуванням застосованих державним виконавцем примусових заходів, віднесених до його компетенції та визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Посилання позивача на правові позиції, викладені у справах №160/11281/20, №440/6851/20, №560/5069/22, суд вважає безпідставними, оскільки предметом оскарження в перелічених справах була постанова про закінчення виконавчого провадження. Натомість, у межах спірних правовідносин у даній справі виконавче провадження №74741866 є діючим, постанова про закінчення виконавчого провадження відповідачем не приймалась.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог стосовно визнання протиправним та скасування рішення Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оформлене листом від 02.10.2024 №50380/3.1-24, про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 14.08.2024 про залучення експерта у виконавчому провадженні №74741866 та, відповідно, щодо зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залучити до виконавчого провадження №74741866 експерта та призначити економічну експертизу, на вирішення якої поставити питання, зазначені у заяві ОСОБА_1 від 14.08.2024 про залучення експерта у виконавчому провадженні №74741866.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вимогами статті 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому ст.292, 293, 296, 297 КАС України.

Суддя Перепелиця А.М.