Справа № 440/16011/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р.Справа № 440/16011/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, повний текст складено 19.02.25 року по справі № 440/16011/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

30.01.2025 до суду надійшла заява представника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенка Станіслава Васильовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №440/16011/23, в якій державний виконавець, посилаючись на обставини невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області судового рішення у справі №440/16011/23 про перерахунок пенсії в частині зобов`язання боржника виплатити заборгованість у розмірі 186 057,95 грн, просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/16011/23, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь стягувача, ОСОБА_1 , заборгованості у розмірі 186 057,95 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 задоволено заяву представника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенка Станіслава Васильовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №440/16011/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2024 №1156 щодо затвердження Бюджету Пенсійного фонду України, зазначає, що сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду визначена у бюджеті Фонду на 2024 рік 25 262,3 млн. грн. В свою чергу виплату заборгованості на виконання рішень судів, проведено в межах коштів, виділених на зазначені цілі у 2024 році, дата набрання чинності яких є 19.11.2020, включно. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості за рішеннями суду, відбувається в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили . Наразі Головним управлінням здійснено всі заходи по забезпеченню процесу щодо виплати згідно рішень судів в порядку черговості та фінансування заборгованості в повному обсязі. Також, зазначає, що змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 по справі № 440/16011/23 залишити без змін.

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції по справі не скористалось правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.

Сторони належним чином повідомленні про час та дату судового засідання.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви представника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенка Станіслава Васильовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №440/16011/23, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23, яке набрало законної сили, не виконано. Суд першої інстанції , керуючись ст. 378 КАС України дійшов висновку про наявність достатніх фактичних та юридичних підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення у даній справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Приписами статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця у зазначеній категорії справ та такий обов`язок виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, були внесені суттєві зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Так, відповідно до змісту частин 1-3 статті 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, з 19.12.2024 ст. 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни "зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплату за перерахованою пенсією" на "стягнення коштів із державного органу боржника".

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром та зобов`язати ГУПФ здійснити перерахунок та виплату у повному обсязі пенсії без обмеження її максимальним розміром з моменту подачі заяви до відповідача.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23, яке набрало законної сили 17.06.2024, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження з 20.03.2024 розміру пенсії максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 20.03.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії.

Виконавчий лист у справі №440/16011/23 виданий 15.07.2024.

Відділом примусового виконання рішень винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75620285 та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 днів з моменту отримання постанови. Копії відповідної постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Зі змісту повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.07.2024 №16155, адресованого відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), встановлено, що відповідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23, яке набрало законної сили 17.06.2024, ОСОБА_1 розпорядженням від 27.06.2024 проведено перерахунок пенсії з 20.03.2024 без обмеження її максимального розміру на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. За період з 20.03.2024 по 16.06.2024 нараховано доплату в сумі 186 057,95 грн. Зазначені кошти обліковані в органах Пенсійного фонду України для здійснення виплати за окремою бюджетною програмою. Виключно Законам України про Державний бюджет України визначають будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (ч.2 ст.95 Конституції України). Виплата коштів, обчислених на виконання рішення суду, буде здійснена у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Зважаючи на той факт, що рішення суду виконано добровільно, у визначений законом термін та в межах повноважень, управління просить закрити виконавче провадження №75620285 від 24.07.2024.

Постановою державного виконавця від 14.08.2024, з метою виконання рішення суду та винесення подальших процесуальних дій накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області штраф на користь держави 5100,00 грн, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.09.2024, адресованого ОСОБА_1 , встановлено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23, яке набрало законної сили 17.06.2024, з 20.03.2024 здійснено перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. За період з 20.03.2024 по 16.06.2024 нараховано доплату в сумі 186057,95 грн. Зазначені кошти обліковані в органах Пенсійного фонду України для здійснення виплати за окремою бюджетною програмою. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду на 2024 рік після його затвердження. Виплата коштів, обчислених на виконання рішень судів, буде здійснена у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Постановою державного виконавця від 16.09.2024, за невиконання рішення суду накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області штраф на користь держави 10200,00 грн, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.09.2024, адресованого ОСОБА_1 , встановлено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23 проведено перерахунок пенсії з 20.03.2024 до дати набрання чинності судового рішення (17.06.2024), без обмеження її максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. Резолютивна частина судового рішення не містить зобов`язань в подальшому виплачувати пенсію без обмеження її максимальним розміром. Розмір пенсійної виплати з 20.03.2024 по 16.06.2024 становить 87319,09 грн, з 17.06.2024 23610,00 грн. За період з 20.03.2024 по 16.06.2024 нараховано доплату в сумі 186057,95 грн. Зазначені кошти обліковані в органах Пенсійного фонду України для здійснення виплати за окремою бюджетною програмою. Кошти, нараховані на виконання рішення суду, будуть виплачені в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, виділених на цю мету, в порядку черговості.

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою від 11.11.2024 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23, яке набрало законної сили, за змістом якої просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23 шляхом подачі у визначений судом строк звіт про виконання вказаного рішення в порядку ст.382 КАС України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 заяву ОСОБА_1 від 11.11.2024 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/16011/23 залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі № 440/16011/23 залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23, яке набрало законної сили 17.06.2024, виконано тільки в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність у розмірі за період. За період з 20.03.2024 по 16.06.2024 нараховано доплату в сумі 186 057,95 грн.

Отже, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23, яке набрало законної сили 17.06.2024 , на даний час відповідачем не виконано в частині виплати на користь ОСОБА_1 перерахованої пенсії на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23 грошової суми у розмірі 186 057,95 грн.

Тобто, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23, яке набрало законної сили 17.06.2024 не виконується більше двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 3 статті 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), колегією суддів встановлено, що наявні підстави для заміни способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 виплати перерахованої пенсії у розмірі 186 057,95 грн.

Колегія суддів зазначає , що зазначені вище приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Тобто, в будь-якому разі, судове рішення, ухвалене на користь позивача, має бути виконане.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви представника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенка Станіслава Васильовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №440/16011/23.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи..

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 по справі № 440/16011/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 14.04.2025 року