Справа № 420/2121/25
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2121/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Лебедь В.Є., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії щодо не виготовлення довідки про підтвердження участі в бойових діях та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якій позивач просить:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо невиготовлення та ненадання довідки про підтвердження участі молодшого лейтенанта ОСОБА_1 в бойових діях за 2022 рік;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 виготовити та надати молодшому лейтенанту ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (по формі, передбаченій у додатку 6 до Постанови Кабінету Міністрів України №413) за період 2022 року.

Ухвалою від 24.01.2025р. Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху, а також надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

04.02.2025 року (вх. №ЕС/10741/25) позивачем надано до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви

Ухвалою від 10.02.2025 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач в період з 18.03.2022 року по 07.10.2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини №2 від 18.03.2022 року молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаду командира взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою та вважати таким, що залучається до безпосередньої часті у бойових діях та забезпечення здійснення заходів, з національної безпеки і оборони, відсічі і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

У зв`язку з чим позивач вважає, що здійснював участь в бойових діях, в періоди перебування у військовій частині НОМЕР_2 та відповідно звернувся до відповідача для отримання своїх грошових карток, та отримання копії форми 6, задля подальшого отримання посвідчення учасника бойових дій.

Однак, відповідач направив у відповідь на запит витяги із наказів про проходження служби та фінансові картки розрахунки та в усному порядку повідомили про те, що підстав для формування довідки немає.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 11.02.2025 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з позовної заяви, позивач в період з 18.03.2022 року по 07.10.2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини №2 від 18.03.2022 року молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаду командира взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою та вважати таким, що залучається до безпосередньої часті у бойових діях та забезпечення здійснення заходів, з національної безпеки і оборони, відсічі і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та відповідно картки особового рахунку військовослужбовця №13 за 2022 рік, чітко прослідковується виплата додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн.

У звязку з чим позивач вважає, що здійснював участь в бойових діях, в періоди перебування у військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно наявного в матеріалах справи адвокатського запиту №213 від 24.12.2024 року до Командира в/ НОМЕР_2 , адвокат просив надати наступні документи та інформацію:

належним чином завірену копію картки особового рахунку військовослужбовця по формі визначені в Додатку 14 до Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організації Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту затверджених наказом Міністерства оборони України 22.05.2017 року №280 за період проходження ОСОБА_1 військової служби НОМЕР_2 , яка знаходиться на повному фінансовому забезпечення військової частини НОМЕР_4 ;

інформацію у письмовому вигляді щодо тарифних розгляді і коефіцієнтів посадових окладів, відповідно до Додатку 1 до Постанови КМ України від 30.08.2017 року №704, які використовувались при нарахуванні грошового забезпечення ОСОБА_1 під час проходження військової служби НОМЕР_2 ;

інформацію у письмовому вигляді щодо розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, застосовного при визначенні посадового окладу та окладу та військовим званням при нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження ним військової служби НОМЕР_2 ;

інформацію у письмовому вигляді щодо розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження ним військової служби НОМЕР_2 , з вказівкою помісячного нарахування та виплати індексації із зазначенням базового місяця (місяця підвищення), взятого для обрахунку індексації, та індексації-різниці грошового забезпечення;

належним чином завірені копії витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині), що стосується виплати грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 , та які були підставами для такої виплат;

належним чином звірені копії витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_2 про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за 2022, 2023 роки, в частині, що стосується ОСОБА_1 .

У відповідь на запит, відповідач направив витяги із наказів про проходження служби та фінансові картки розрахунки та в усному порядку повідомив про те, що підстав для формування довідки форми 6 немає.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Статтею 2 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно із статтею 5 Закону №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до підпункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551-XII учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту (крім військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Служби безпеки України та осіб, які входять до складу розвідувальних органів України), або їх представники мають право відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг" подати заяву про надання статусу учасника бойових дій, у тому числі засобами Реєстру та/або Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, повноваження якої визначаються законодавством.

У такій заяві зазначаються відомості про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення та перебування безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також додаються копії відповідних документів, засвідчені підписом суб`єкта звернення (за наявності).

Якщо особа, яка подає заяву про надання статусу учасника бойових дій, не володіє такими відомостями (документами), комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій витребовує такі відомості (документи) за запитом в уповноваженого органу або особи в рамках міжвідомчої взаємодії суб`єктів владних повноважень, але не пізніше ніж через п`ять календарних днів від дати надходження такої заяви. Уповноважений орган або особа зобов`язані надати запитувані відомості (документи) або обґрунтувати причину відмови у наданні не пізніше ніж через 15 календарних днів від дати надходження такого запиту.

Не пізніше ніж через 10 календарних днів після отримання відомостей (документів) комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій приймає рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій.

Особливості набуття статусу учасника бойових дій під час дії воєнного стану визначені статтею 6-1 Закону №3551-XII.

Так, згідно із цією статтею в редакції станом до 28.06.2024, під час дії воєнного стану військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового і начальницького складу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, військовослужбовці Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України під час дії воєнного стану, виконуючи бойові завдання безпосередньо в районах ведення бойових дій, незалежно від тривалості виконання таких завдань, або брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, набувають статусу учасника бойових дій на підставі довідки або відомостей про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - Довідка про безпосередню участь у бойових діях) у формі та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

В такому ж порядку статус учасника бойових дій набувають особи з числа осіб, зазначених в частині першій цієї статті, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у тому числі за межами України, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з пораненням, контузією, каліцтвом, пов`язаних із виконанням бойових завдань під час ведення бойових дій.

Особи, зазначені в частині першій цієї статті, які за посадами, що вони займають, належать до кадрового складу розвідувальних органів України та/або залучені до конфіденційного співробітництва із цими органами, набувають статусу учасника бойових дій у спосіб, що унеможливлює розкриття належності таких осіб до розвідувальних органів України, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Уповноважені особи військових частин зобов`язані в п`ятиденний строк після дати закінчення реалізації бойового наказу (розпорядження) сформувати Довідку про безпосередню участь у бойових діях та внести відомості про підтвердження безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та виконання бойових завдань безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій до Реєстру. У разі неможливості внесення зазначених відомостей в електронній формі Довідка про безпосередню участь у бойових діях у цей же строк направляється у паперовій формі до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Один примірник Довідки про безпосередню участь у бойових діях у паперовій формі надається військовослужбовцю.

Обробка персональних даних учасників бойових дій у Реєстрі здійснюється держателем Реєстру з додержанням вимог Закону України "Про захист персональних даних" та Закону України "Про розвідку" в частині запобігання розкриттю інформації про належність осіб до розвідувальних органів України та захист безпеки інформації про такі органи та їх діяльність.

Відомості про безпосередню участь у бойових діях зберігаються у відокремленому програмному модулі Реєстру.

Статус учасника бойових дій набувається автоматично після формування витягу разом із унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом) із застосуванням засобів Реєстру в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Держатель Реєстру чи інші уповноважені органи або особи несуть відповідальність за своєчасність набуття статусу учасника бойових дій та формування витягу разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом) на підставі даних Реєстру.

За бажанням військовослужбовця розпорядник Реєстру чи інші уповноважені органи або особи видають йому посвідчення учасника бойових дій у паперовій формі або в електронній формі в порядку, визначеному статтею 18 цього Закону.

Для отримання пільг та/або послуг учасники бойових дій використовують Реєстр відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг" або унікальний електронний ідентифікатор (QR-код, штрих-код, цифровий код), або Довідку про безпосередню участь у бойових діях, або посвідчення учасника бойових дій у паперовій або електронній формі.

Контроль за наданням статусу учасника бойових дій через Реєстр здійснюється міжвідомчою комісією, утвореною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та категорії таких осіб у період дії статтею 6-1 Закону №3551-XII в редакції закону до 27.06.2024 включно, визначав Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (далі - Порядок №413).

Згідно п. 2-1 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали травми (поранення, контузії, каліцтва).

Пункт 4 Порядку № 413 визначає перелік документів, які є підставою для надання особі статусу УБД, які приймали безпосередню участь у Заходах, зокрема, довідка за формою згідно з додатком 6 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, яка викладена в новій редакції та затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 року № 887.

За змістом форми довідки (додаток 6 до Порядку № 413), остання видається на підставі та із зазначенням документів, які підтверджують безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, - бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, книг служби, наказів про залучення до таких заходів, відомостей про виконання розвідувальних заходів, або довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

За статтею 6-1 Закону №3551-XII в редакції Закону № 3783-IX від 05.06.2024 (діє з 28.06.2024) у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особам, зазначеним в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 цього Закону (крім військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Служби безпеки України та осіб, які входять до складу розвідувальних органів України), які брали участь у виконанні бойових (службових, спеціальних) завдань у районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях, статус учасника бойових дій надається незалежно від тривалості виконання таких завдань на підставі відомостей, що підтверджують виконання особою таких завдань (далі - Відомості), у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та з урахуванням положень цієї статті.

Уповноважені особи військових частин зобов`язані в п`ятиденний строк з дня початку виконання бойового наказу (розпорядження) внести Відомості до Реєстру. У разі неможливості внесення Відомостей до Реєстру уповноважені особи військових частин надають такі Відомості у той самий строк у порядку, визначеному актами центральних органів виконавчої влади, при яких утворюються комісії, до уповноваженого підрозділу, що забезпечує роботу комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, органу військового управління за підпорядкованістю, який зобов`язаний внести їх до Реєстру в п`ятиденний строк з дня отримання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відомості зберігаються у відокремленому програмному модулі Реєстру.

Якщо Відомості, які вносяться до Реєстру, відповідають умовам та критеріям, визначеним Кабінетом Міністрів України, статус учасника бойових дій надається в автоматичному режимі засобами Реєстру у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо Відомості, які вносяться до Реєстру, не відповідають умовам та критеріям, визначеним Кабінетом Міністрів України, то статус учасника бойових дій надається комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій на підставі витребуваних (отриманих) в уповноваженого органу або особи відповідних Відомостей (документів) у рамках міжвідомчої взаємодії суб`єктів владних повноважень у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Для отримання публічних (електронних публічних) послуг інформація про статус учасника бойових дій отримується та/або підтверджується за допомогою Реєстру відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг".

Контроль за наданням статусу учасника бойових дій через Реєстр здійснюється міжвідомчою комісією, утвореною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Витяг із Реєстру щодо внесених до Реєстру Відомостей та виданих документів формується засобами Реєстру з унікальним електронним ідентифікатором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За бажанням особи, якій надано статус учасника бойових дій, посвідчення учасника бойових дій видається такій особі у порядку, передбаченому статтею 18 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 р. № 837 Порядок №413 викладено у новій редакції.

Пункт 1 Порядку №413 доповнено другим абзацом такого змісту: дія цього Порядку не поширюється на процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, визначених у статті 6-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - Закон).

Процедуру надання в автоматичному режимі статусу учасника бойових дій особам, які у період воєнного стану під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, брали участь у виконанні бойових (службових, спеціальних) завдань у районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях визначає Порядок надання в автоматичному режимі статусу учасника бойових дій у період воєнного стану в районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях визначає порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2024 р. № 1041 (далі - Порядок №1041).

Цією ж постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2024 р. № 1041 затверджено зміни, що вносяться до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а саме - абзац другий пункту 1 викладено в такій редакції: Дія цього Порядку не поширюється на процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, визначених у статті 6-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - Закон), крім випадків, визначених Порядком надання в автоматичному режимі статусу учасника бойових дій у період воєнного стану в районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2024 р. № 1041.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1041 підставою для надання в автоматичному режимі статусу учасника бойових дій засобами Реєстру є:

1) для осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали участь у виконанні бойових (службових, спеціальних) завдань безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях, - відомості, що підтверджують виконання особою бойових (службових, спеціальних) завдань у районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях у період воєнного стану під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - відомості), перелік яких визначено підпунктом 1 пункту 6 цього Порядку;

За пунктом 6 Порядку №1041 відомостями, які вносяться до Реєстру для надання в автоматичному режимі статусу учасника бойових дій, є:

1) для осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 5 цього Порядку, відомості про:

прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності);

зміну прізвища, власного імені, по батькові (за наявності);

стать;

посаду, яку обіймає (обіймав) згідно з штатом у період виконання бойових (службових, спеціальних) завдань;

військове (спеціальне) звання;

дату народження;

реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);

унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності);

серію та/або номер паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон;

адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (не обов`язково);

контактні дані (номер телефону та адреса електронної пошти) (за наявності);

орган сектору безпеки і оборони, до якого належить військова частина (орган, підрозділ), або підприємство, установа, організація;

військову частину (орган, підрозділ), підприємство, установу, організацію, у якому проходить службу особа;

період виконання бойових (службових, спеціальних) завдань безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях;

місце виконання бойових (службових, спеціальних) завдань безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях;

дату та номер наказу командувача угруповання, командира (начальника) військової частини (органу, підрозділу), керівника підприємства, установи, організації, в якому проходить службу особа, про прибуття до складу сил та засобів відповідних сил оборони або в район ведення воєнних (бойових) дій для виконання особою службових (спеціальних) завдань;

назву, дату реєстрації та реєстраційний номер (індекс) не менш як одного з документів, які підтверджують виконання особою бойових (службових, спеціальних) завдань безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях, - бойові донесення, журнали бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтові журнали, польотні листи або довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), що підтверджує їх отримання спричиненими діями противника, відомості про виконання розвідувальних заходів, накази про залучення сил і засобів ДСНС до виконання завдань (робіт) в районах ведення воєнних (бойових) дій, книги служби, відомості про виконання службових (спеціальних) завдань, протоколи проведення службових (спеціальних) завдань.

Умовою внесення до Реєстру відомостей, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту, є початок виконання особою бойового наказу (розпорядження) або службового (спеціального) завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях, а критерієм - відповідність відомостей про період та місце виконання бойового (службового, спеціального) завдання безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях відомостям з довідника або переліку.

Згідно пункту 7 Порядку 1041 відомості, перелік яких визначено пунктом 6 цього Порядку, у п`ятиденний строк з дня початку виконання бойового наказу (розпорядження) або службового (спеціального) завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях вносяться до Реєстру уповноваженою особою військової частини, у складі якої виконувала бойові (службові, спеціальні) завдання, або до якої прибула для виконання в районах ведення воєнних (бойових) дій службових (спеціальних) завдань особа, зазначена у підпункті 1 пункту 5 цього Порядку, або в оперативному підпорядкуванні якої перебуває (перебувало) добровольче формування територіальної громади, членом якого була особа, зазначена у підпункті 2 пункту 5 цього Порядку.

У разі неможливості внесення відомостей до Реєстру уповноважена особа військової частини у п`ятиденний строк з дня початку виконання бойового наказу (розпорядження) або службового (спеціального) завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях подає відомості у порядку, визначеному актами Міноборони, МВС, Мін`юсту, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро, до уповноваженої особи комісії (уповноваженого підрозділу), які зобов`язані внести їх до Реєстру в п`ятиденний строк з дня отримання.

Обробка і захист інформації в Реєстрі здійснюється користувачами електронного кабінету з додержанням вимог Законів України Про захист персональних даних, Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах та Про публічні електронні реєстри.

Відомості зберігаються у відокремленому програмному модулі Реєстру.

За пунктом 8 Порядку №1041 відомості вносяться до Реєстру уповноваженою особою військової частини (уповноваженою особою комісії) після проходження електронної ідентифікації та автентифікації з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, та дає змогу однозначно встановити уповноважену особу військової частини (уповноважену особу комісії).

Після внесення відомостей засобами Реєстру та накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відомості блокуються для редагування.

Статус учасника бойових дій вважається наданим в автоматичному режимі із застосуванням програмних засобів Реєстру, якщо про це в Реєстрі обліковано відповідний запис.

Повідомлення про набуття статусу учасника бойових дій надсилається засобами Реєстру:

особі, яка набула статусу учасника бойових дій (за наявності в Реєстрі відомостей щодо електронної пошти такої особи);

користувачу електронного кабінету для подальшого інформування про це особи, яка набула статусу учасника бойових дій (у разі відсутності в Реєстрі відомостей щодо електронної пошти такої особи).

Позивач просить суд, визнати протиправними дії відповідача, що виразилася у невидачі позивачеві довідки форми додатку №6, затвердженої Постановою КМУ №713 від 20.08.2014 року.

Правовову норму, яка би передбачала обов`язок відповідача видати таку довідку, а також витяги з журналів фіксації виконання позивачем службових завдань в зоні активних бойових дій та/або у формі неналежної фіксації виконання позивачем службових завдань в зоні активних бойових дій, у позові не зазначає.

Суд звертає увагу, що до змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення порядку ведення військового обліку та набуття статусу ветерана війни під час дії воєнного стану" від 5 червня 2024 року № 3783-IX, до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" стаття 6-1 встановлювала обов`язок військової частини в п`ятиденний строк після дати закінчення реалізації бойового наказу (розпорядження) сформувати Довідку про безпосередню участь у бойових діях та внести відомості про підтвердження безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та виконання бойових завдань безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій до Реєстру.

Також містила вказівку про те, що у разі неможливості внесення зазначених відомостей в електронній формі Довідка про безпосередню участь у бойових діях у цей же строк направляється у паперовій формі до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Один примірник Довідки про безпосередню участь у бойових діях у паперовій формі надається військовослужбовцю.

Натомість стаття 6-1 в такій редакції діяла до 27.06.2024 включно.

З 28.06.2024 року обов`язок військової частини в п`ятиденний строк після дати закінчення реалізації бойового наказу (розпорядження) сформувати Довідку про безпосередню участь у бойових діях відсутній. Відсутній обов`язок також і надавати таку довідку в одному примірнику військовослужбовцю.

В позові представником позивача зазначено, що позивач на разі не має змоги отримати статус учасника бойових дій, а тому вимушений звернутися з позовом до суду про зобов`язання видати довідку про безпосередню участь у бойових діях, а також витяги з журналів фіксації виконання позивачем службових завдань в зоні активних бойових дій.

В ході розгляду справи судом встановлено, що адвокат в інтересах позивача звертався до військової частини НОМЕР_2 вже в той період, коли стаття 6-1 зазначала змін та не передбачала обов`язку таку довідку формувати та видавати військовослужбовцю. Механізм набуття статусу учасника бойових дій змінився, а тому твердження про наявність обов`язку видати таку довідку позивачеві є помилковим, що свідчить про безпідставність позовних вимог в цій частині.

При цьому, в наявних матеріалах справи адвокатському запиті №213 від 24.12.2024 року та скарзі №212 від 24.12.2024 року відповідачем не ставилось питання про отримання довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (по формі, передбаченій у додатку 6 до Постанови Кабінету Міністрів України №413.

Суд акцентує увагу на тому, що згідно ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції, яка діяла на момент проходження військової служби позивачем), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За таких обставин, суд не бере до уваги твердження позивача, що виплата додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн., свідчить про безпосередню участь у бойових діях, а тому суд вважає позовні вимоги заявлені поза межами змісту ч.1 ст.2 КАС України, відповідно до якої, завданням адміністративного судочинства, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії щодо не виготовлення довідки про підтвердження участі в бойових діях та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.04.2025 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.