Справа № 211/1991/25
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

15 квітня 2025 року Справа №211/1991/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Дружківської міської ради (, 84205, Донецька обл., Краматорський р-н, м. Дружківка, вул. Соборна, 16) про визнання неправомірним та скасування рішення від 24.01.2025, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дружківської міської ради Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення від 24.01.2025, про зобов`язання відповідача вчинити дії, в якій позивач просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача від 24.01.2025 про відмову у реєстрації місця проживання (перебування) сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за адресою АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати відповідача зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКЦЦ НОМЕР_2 ), за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 11.03.2025 Адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дружківської міської ради Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення від 24.01.2025, про зобов`язання відповідача вчинити дії передано за підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження у справі, суд зазначає наступне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Отже під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що спірні правовідносини виникли внаслідок відмови Департаменту адміністративних послуг Виконавчого комітету Дружківської міської ради Донецької області щодо реєстрації місця проживання її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для відмови слугувала відсутність згоди батька дитини на реєстрацію місця проживання дитини за адресою матері.

Відповідно до ч. 3 п. 87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад", орган реєстрації відмовляє в реєстрації місця проживання у разі, коли особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості.

Не погоджуючись із рішенням Виконавчого комітету Дружківської міської ради Донецької області від 24.01.2025 про відмову у реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , позивач звернулась з цим позовом до суду.

Цивільний процесуальний кодекс України (далі-ЦПК) передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та сімейних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1 статті 19 ЦПК).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у приватноправових правовідносинах, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи особистого немайнового інтересу учасника таких відносин. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції належать публічно-правові спори, які виникають, зокрема, з приводу виконання чи невиконання органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою або іншим суб`єктом публічно-владних управлінських функцій і не обумовлені порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

Вказана правова позиція неодноразово висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 16.05.2018 по справі №337/2535/2017, у постанові від 10.04.2019 по справі №826/3620/17, у постанові від 04.12.2019 по справі №820/212/18, у постанові від 19.02.2020 по справі №161/20662/18, у яких дійшла висновку, що позовні вимоги про визнання незаконною та скасування (зняття) з реєстрації місця проживання не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, суд звертає увагу на постанову Верховного Суду від 08.02.2022 по справі №522/20762/19, у якій позовні вимоги стосувалися визнання протиправними дій Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання та були розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Так, Верховний Суд у постанові від 20.10.2022 по справі №640/549/21 вказав, "враховуючи, що предметом спірних правовідносин є рішення Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.07.2020 року про відмову позивачу в реєстрації місця проживання та зобов`язання зареєструвати місце її проживання цей позов подано на поновлення права позивача у сфері житлових відносин і він має приватноправовий характер".

З аналізу позовної заяви та доданих до неї документів, можна зробити висновок що спір стосується права користування житловим приміщенням, відповідно має приватноправовий характер.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 27.07.2023 року по справі №420/13945/22.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та беручи до уваги суть спірних правовідносин, їх суб`єктний склад, суд дійшов висновку, що дані позовні вимоги не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а розгляд даного спору віднесений до цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Виходячи із вищенаведеного суд приходить до висновку, що на спірні правовідносини не поширюється юрисдикція адміністративних судів, даний спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 170, 248, 256 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дружківської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення від 24.01.2025, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що згідно з частиною 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, відповідно до ст. 295 КАС України.

Згідно приписів ст. 297 КАС України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.04.2025.

Суддя Т.В.Загацька