Справа № 480/8496/24
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року Справа № 480/8496/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/8496/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Токарівський пісок» до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Токарівський пісок» (далі позивач, ТОВ «Токарівський пісок») звернулось з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.03.2024 № 03.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Токарівський пісок» зазначило, що за змістом пункту 252.18 статті 252 Податкового кодексу України, до 01.01.2022 для підрахунку рентної плати в формулі потрібно було застосовувати один коригуючий коефіцієнт, встановлений у пункті 252.22 статті 252 Податкового кодексу України. Після 01.01.2022, до указаної норми були внесені зміни, відповідно до яких рентна плата визначалась за формулою, у якій застосовується коригуючий коефіцієнт, величина якого відповідає встановленому у пункті 252.22 статті 252 Податкового кодексу України або величині добутку кількох коефіцієнтів, встановлених у згаданому пункті, у разі наявності підстав для їх одночасного застосування з відповідними критеріями.

Тобто, вимога щодо добутку (перемноження) кількох коефіцієнтів, у разі наявності підстав для їх одночасного застосування за відповідними критеріями, з`явилась після 01.01.2022 і до спірних правовідносин не може бути застосована, оскільки спірне нарахування рентної плати відбувалось за ІІ, ІІІ, IV квартал 2019 року та ІІІ квартал 2020 року.

Крім того, позивач зауважив на тому, що правомірність нарахування рентної плати за ІІІ квартал 2020 року із застосуванням одного коригуючого коефіцієнту 0,70, підтверджено і постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 по справі № 480/654/21, яка набрала законної сили та є остаточною.

Ухвалою від 30.09.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/8496/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, ГУ ДПС у Сумській області у відзиві (а.с. 28-31) зазначило, що у І кварталі 2019 року, І, ІІ та ІV кварталах 2020 року ТОВ «Токарівський пісок» не здійснювало видобутку піску та при визначенні розміру податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за період з І кварталу по квартал 2019 року та у ІІІ кварталі 2020 року, застосувало коригуючий коефіцієнт в розмірі 0,7.

Втім, змінами, внесеними до пункту 252.22 статті 252 Податкового кодексу України згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» № 466-ІХ від 16.01.2020, було уточнено умови застосування та величини деяких коригуючих коефіцієнтів, які застосовуються при обчисленні податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Так, з 23.05.2020 обов`язковою умовою для застосування коригуючого коефіцієнта 0,95 встановлено видобування корисних копалин ділянки надр із дотримання кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення за рахунок власних коштів, виконане платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин не раніше ніж за 5 років до звітного податкового періоду. Тобто, значення коригуючого коефіцієнта до 22.05.2020 дорівнювало 0,7, а з 23.05.2020 це значення дорівнює 0,95 за відсутності встановлених обмежень.

З огляду на те, що п`ятирічний термін з часу виконання державної геолого-економічної оцінки запасів Східної ділянки Токарівського-2 родовища сплинув 22.01.2020, позивач при визначенні податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2020 року, втратив право на застосування коефіцієнту 0,95.

Перелік об`єктів робіт та досліджень з геологічного вивчення надр Східної ділянки Токарівського-2 родовища (форма 3-гр), зареєстрований Державною службою геології та надр України 25.11.2014 за № 312, підтверджує їх виконання за рахунок власних коштів ТОВ "Токарівський пісок" та правомірність застосування коефіцієнту 0,7 при визначенні податкових зобов`язань з рентної плати до 23.05.2020.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 486 від 08.05.1996, до складу водоохоронних зон обов`язково входять заплава річки, перша надзаплавна тераса, бровки і круті схили берегів, а також прилеглі балки та яри.

Згідно з пунктом 13 зазначеного Порядку, видобування піску та гравію провадиться на підставі дозволів, що видаються в установленому законодавством порядку.

Враховуючи розташування Східної ділянки Токарівського-2 родовища в межах заплави річки Псел, виконання геологорозвідувальних робіт за рахунок власних коштів не звільняє ТОВ "Токарівський пісок" від застосування при визначенні податкових зобов`язань з рентної плати коефіцієнту 2,0.

Величина податкового зобов`язання з рентної плати, відповідно до вимог п. 252.18 ст. 252 ПК України, є результатом множення (алгебраїчного добутку) кількох елементів об`єкту оподаткування (обсяг відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини), вартості одиниці відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини, обчисленої згідно з пунктами 252.7 - 252.17 ст. 252 ПК України, ставки рентної плати, встановленої у п. 252.20 ст. 252 ПК України, а також коригуючих коефіцієнтів, визначених у п. 252.22 ст. 252 ПК України.

При цьому, коригуючі коефіцієнти п. 252.22 ст. 252 ПК України мають ознаки, як податкових преференцій, так і додаткового податкового навантаження у випадку видобування корисних копалин на особливо цінних або уразливих ділянках надр, які визначаються залежно від виду корисної копалини та умов її видобування.

Пункт 252.22 статті 252 ПК України визначає преференцію у формі застосування коефіцієнту 0,7 у випадку видобування запасів корисних копалин ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником Рентної плати за рахунок власних коштів.

В той же час законодавством передбачено, що за умови видобування піщано- гравійної сировини (піску) в межах акваторії морів, водосховищ, у річках та їх заплавах (крім видобування, пов`язаного з плановими роботами з очищення фарватерів річок) повинен застосовуватися коефіцієнт 2,0.

ГУ ДПС у Сумській області зауважило на тому, що чинна редакція Податкового кодексу України не передбачає можливості відмови від застосування одного коригуючого коефіцієнту у разі використання іншого.

Таким чином, на переконання відповідача, у випадку видобування до 23.05.2020 піщано-гравійної сировини (піску) в межах акваторії морів, водосховищ, у річках та їх заплавах на ділянках надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником рентної плати за рахунок власних коштів, одночасно застосовуються обидва коригуючі коефіцієнти (коефіцієнт 0,7 (з 23.05.2020 - коефіцієнт 0,95) та коефіцієнт 2,0).

Пункт 252.22 статті 252 ПК України в редакції Закону України №466-IX від 16.01.2020, визначає преференцію у формі застосування коефіцієнту 0,95 у випадку видобування запасів корисних копалин ділянки надр із дотриманням кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником рентної плати за рахунок власних коштів не раніше ніж за 5 років до звітного податкового періоду.

В той же час, за умови видобування піщано-гравійної сировини (піску) в межах акваторії морів, водосховищ, у річках та їх заплавах (крім видобування, пов`язаного з плановими роботами з очищення фарватерів річок) повинен застосовуватися коефіцієнт 2,0.

За наведених обставин, відповідач вважає що внаслідок незастосування коригуючого коефіцієнту в розмірі 2,0 до відповідних ставок рентної плати, позивачем порушені вимоги п. 252.22 ст. 252 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з рентної плати всього на суму 251 060, 66 грн, в тому чисті за ІІ квартал 2019 року в сумі 11 404, 85 грн, за ІІІ квартал 2019 року в сумі 59 448, 79 грн, за IV квартал 2019 року в сумі 29 275, 58 грн та за III квартал 2020 року в сумі 150 931, 44 грн.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, головним державним інспектором ГУ ДПС у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Токарівський пісок» з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні податкового зобов`язання в деклараціях з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення (піску) за період з 01.01.2019 по 30.09.2021.

За результатами перевірки, 06.03.2024 складено акт № 2164/18-28-07-03-07/38867637/70, згідно з яким відповідач дійшов висновку про порушення позивачем пункту 252.22 ст. 252 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання з рентної плати за землю на загальну суму 252 060, 66 грн., в тому числі за ІІ квартал 2019 року в сумі 11 404, 85 грн, за ІІІ квартал 2019 року в сумі 59 448, 79 грн, за IV квартал 2019 року в сумі 29 275, 58 грн та за III квартал 2020 року в сумі 150 931, 44 грн.

За змістом акту перевірки, висновків про вказані порушення ГУ ДПС у Сумській області дійшло у зв`язку з незастосуванням ТОВ «Токарівський пісок» коригуючого коефіцієнту 2 при визначенні податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами.

На підставі висновків акту перевірки, 29.03.2024 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 03 про збільшення податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення в сумі 276 166, 73 грн., з яких: 251 060, 66 грн. основний платіж, 25 106, 07 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами та вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що на виконання частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпунктом 14.1.217 п. 14.1 статті 14 ПКК України визначено, що рентна плата це загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України.

Так, відповідно до підпункту 252.1.1 пункту 252.1 статті 252 Податкового кодексу України, платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктів (ділянок) надр.

Згідно з пунктом 252.3 статті 252 ПК України, об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством, до якої належать:

- обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною;

- обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з відходів (втрат, хвостів тощо) гірничого виробництва, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, якщо для її видобутку відповідно до законодавства необхідно отримати спеціальний дозвіл;

- обсяг товарної продукції - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється під час виконання робіт, для проведення яких необхідно отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у тому числі під час виконання робіт в акваторіях водних об`єктів.

За змістом пункту 252.6 статті 252 ПК України, базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства).

Пунктом 252.18 статті 252 ПК України встановлено, що податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами для відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) в межах однієї ділянки надр за податковий (звітний) період обчислюються за такою формулою:

Пзн = Vф х Вкк х Свнз х Кпп,

де Vф - обсяг (кількість) відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді (в одиницях маси або об`єму);

Вкк - вартість одиниці відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), обчислена згідно з пунктами 252.7 - 252.17 цієї статті;

Свнз - величина ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у відсотках), встановлена у пункті 252.20 цієї статті;

Кпп - коригуючий коефіцієнт, встановлений у пункті 252.22 цієї статті.

Так, пунктом 252.22 статті 252 Податкового кодексу України передбачалось, що до ставок рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин застосовуються коригуючі коефіцієнти, які визначаються залежно від виду корисної копалини (мінеральної сировини) та умов її видобування. Зокрема, до видобування запасів корисних копалин ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником рентної плати за рахунок власних коштів, крім вуглеводневої сировини, передбачалось застосування коефіцієнту 0,70.

Втім, Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві № 466-ІХ від 16.01.2020, до пункту 252.22 статті 252 ПК України внесено зміни, згідно з якими до видобування запасів корисних копалин ділянки надр із дотримання кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане платником рентної плати за рахунок власних коштів не раніше ніж за 5 років до звітного податкового періоду, крім вуглеводневої сировини, передбачено застосування коефіцієнту 0,95.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» № 1914-ІХ від 30.11.2021, до статті 252 Податкового кодексу України внесені зміни, згідно з якими абзац шостий пункту 252.18 викладено в такій редакції:

"Кпп - коригуючий коефіцієнт, величина якого відповідає встановленому у пункті 252.22 цієї статті або величині добутку кількох коефіцієнтів, встановлених у пункті 252.22 цієї статті, у разі наявності підстав їх одночасного застосування за відповідними критеріями".

Отже, зміст вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що до 23.05.2020 у разі здійснення діяльності щодо видобування запасів корисних копалин ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане за рахунок власних коштів, крім вуглеводневої сировини, платники рентної плати мали право застосовувати коефіцієнт 0,7.

Після 23.05.2020, у разі видобування запасів корисних копалин ділянки надр із дотримання кондицій мінеральної сировини ділянки надр, затверджених державною експертизою на підставі звітів з геологічного вивчення, яке виконане за рахунок власних коштів не раніше ніж за 5 років до звітного податкового періоду, крім вуглеводневої сировини, платники рентної плати зобов`язані були застосовувати коефіцієнт 0,95.

Тобто, з 23.05.2020 обов`язковою умовою для застосування коригуючого коефіцієнту 0,95 встановлено видобування запасів корисних копалин лише до закінчення п`ятирічного терміну виконання державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин за рахунок власних коштів. Перевищення п`ятирічного терміну виконання державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, позбавляє платника рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин права на застосування коригуючого коефіцієнту 0,95.

При цьому, як до 23.05.2020 так і після, пункт 252.18 статті 252 Податкового кодексу України не встановлював обов`язку платника рентної плати застосовувати декілька коефіцієнтів, передбачених пунктом 252.22. Такий обов`язок виник у платників лише з 01.01.2022, у зв`язку з набранням чинності Законом № 1914-ІХ від 30.11.2021.

У цій справі судом встановлено, що звіт про геолого-економічну оцінку корисних копалин Східної ділянки Токарівського-2 родовища з підрахунком запасів станом на 01.01.2015, балансові запаси корисних копалин ділянки надр та кондиції на мінеральну сировину ділянки надр затверджені Протоколом засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України № 3302 від 22.01.2015.

За таких обставин, суд робить висновок, що п`ятирічний термін з часу виконання державної геолого-економічної оцінки запасів Східної ділянки Токарівського-2 родовища сплинув 22.01.2020, у зв`язку з чим, ТОВ «Токарівський пісок» при визначенні податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІ, ІІІ та ІV квартали 2019 року мало право застосовувати один коригуючий коефіцієнт 0,7, як то передбачалось пунктами 252.18, 252.22 статті 252 Податкового кодексу України, що свідчить про безпідставність збільшення відповідачем грошового зобов`язання в сумі 100 129, 22 грн (11 404, 85 грн за ІІ квартал 2019 року + 59 448, 79 грн за ІІІ квартал 2019 року + 29 275, 58 грн. за ІV квартал 2019 року) та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 10 012, 93 грн (1 140, 49 грн за ІІ квартал 2019 року + 5 944, 88 грн за ІІІ квартал 2019 року + 2 927, 56 грн. за ІV квартал 2019 року).

У ІІІ кварталі 2020 року, позивач право на застосування коригуючого коефіцієнта 0,95 відповідно до пунктів 252.18, 252.22 статті 252 Податкового кодексу України втратив, оскільки сплинув п`ятирічний термін з часу виконання державної геолого-економічної оцінки запасів Східної ділянки Токарівського-2 родовища. Тобто, збільшення відповідачем грошового зобов`язання в сумі 150 931, 44 грн за ІІІ квартал 2020 року та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 15 093, 14 грн суд вважає обґрунтованим.

Суд зазначає, що доводи позивача про порушення принципу стабільності не заслуговують уваги, оскільки норми підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України, як регуляторні, адресовані всім, в тому числі, органу законодавчої влади.

Разом з тим, підстав для твердження, що в разі коли закони про зміну податків (зборів), будь-яких елементів податків (зборів) прийняті без врахування темпоральних меж, встановлених цими нормами, не підлягають застосуванню, немає. Будь-які норми будь-якого попереднього закону не можуть обмежувати законодавчих повноважень Верховної Ради України на зміну нормативного регулювання, за винятком випадків, коли такі обмеження випливають із норм Конституції України або міжнародних договорів України, ратифікованих Верховною Радою України.

У Конституції України відсутні норми, які б зобов`язували Верховну Раду України дотримуватися особливого порядку введення в дію норм з питань оподаткування.

Ураховуючи зміст конституційних норм, закон, зокрема з питань оподаткування, може набирати чинності і вступати в дію в різні моменти, проте для цього потрібне відповідне застереження в самому законі. Наявність подібних застережень в інших законах не передбачена Конституцією України (нормою частини п`ятої статті 94 Конституції України безпосередньо визначено, що відступ від загального правила має бути передбачений «самим законом», тобто тим законом, про набрання чинності якого йдеться).

Таким чином, норму-принцип стабільності податкового законодавства не можна вважати нормою, що змінює порядок набрання чинності або вступу в дію всіх нових податкових правил.

Приймаючи будь-який закон, зокрема, в галузі оподаткування, Парламент має враховувати норми Конституції України та міжнародних договорів України, в тому числі, щодо дотримання справедливого балансу між публічними та приватними інтересами, що випливає зі змісту статті 8 Конституції України та Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція). Відповідні межі є обов`язковими для Верховної Ради України завжди, незалежно від того, чи знайшло це закріплення у вітчизняному у законодавстві.

Принцип стабільності податкового законодавства перебуває у складі такого структурного елементу принципу верховенства права, як правова визначеність. Стабільність податкового законодавства передбачає законні очікування платника податку щодо незмінності правового режиму оподаткування. Разом з тим, такі очікування від законодавця мають урівноважуватись із правом держави приймати закони відповідно до суспільних (публічних) інтересів, тобто необхідно враховувати соціальні, політичні, економічні, безпекові чинники, які існують на момент прийняття законодавчого акта. Питання щодо застосування норм законів про зміну будь-яких елементів податків (зборів), які прийняті без врахування темпоральних меж, встановлених підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК, не повинно вирішуватися шляхом прямого співставлення цих норм, оскільки, як вже зазначено, принцип стабільності діє і застосовується в нерозривному зв`язку з іншими правовими принципами.

Міра стабільності залежить від багатьох чинників. Оцінка змін у правовому режимі оподаткування на її відповідність правовій визначеності має відбуватись на підставі порівнювання та оцінювання обставин, внаслідок яких діяв законодавець, приймаючи рішення про зміну ставок податку (збору), а також з врахуванням того, чи є цей захід постійним або тимчасовим.

Водночас, норми підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позовних вимог, не можуть самі собою бути підставами для незастосування норми пункту 252.22 статті 252 ПК України. Як уже зазначалось, норма підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 не відміняє дію інших норм ПК, в тому числі і норми пункту 252.22 статті 252, яка діяла з 23 травня 2020 року.

Вказана правова позиція щодо застосування приписів підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, корелюється із правовими висновками щодо її застосування, сформованими Верховним Судом у постанові від 19.04.2022 по справі № 816/687/16.

Також, суд не приймає до уваги і посилання позивача на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 по справі № 480/654/21, оскільки висновки суду апеляційної інстанції у загаданій справі були зроблені за іншого правозастосування норм, які регулюють спірні правовідносини, сформованого Верховним Судом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про невідповідність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині збільшення грошового зобов`язання в загальній сумі 110 142, 15 грн, з яких: 100 129, 22 грн основний платіж, 10 012, 93 грн штрафні (фінансові) санкції, критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та про наявність підстав для задоволення позовних вимог про його скасування в цій частині.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Токарівський пісок» до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.03.2024 № 03 в частині збільшення грошових зобов`язань в загальній сумі 110 142, 15 грн, з яких: 100 129, 22 грн основний платіж, 10 012, 93 грн штрафні (фінансові) санкції.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик