Справа № 694/472/25
Суддя: Смовж О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/472/25
провадження № 2-а/694/28/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.,
представника позивача адвоката Мельника В.В. (відеоконференцзв`язок),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник Василь Володимирович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
17 лютого 2025 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №101 від 04.02.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до протоколу та оскаржуваної постанови позивач 05.12.2024 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 з довідкою про повернення та відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Позивач стверджує, що повістку на 05.12.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував, перебуває на військовому обліку за місцем проживання, має статус військовозобов`язаного, військово-облікові дані оновлював 09.02.2025, про що зазначено в додатку Резерв+. Перший телефонний дзвінок отримав у зв`язку з тим, що перебуває у розшуку, разом з поліцією з`явився до РТЦК. Про такі обставини зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення, проте отримав повідомлення, розгляд справи, призначений на 04.02.2025 на 09.00. Однак, до призначеного розгляду отримав ще одну повістку про необхідність явки до РТЦК на 30.01.2025 на 16.00 для уточнення персональних даних, за якою добросовісно з`явився, пройшов ВЛК, оновив дані у додатку Резерв+. Разом з тим, 04.02.2025 винесена оскаржувана постанова та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Позивач зазначає, що умислу на порушення законодавства, зокрема щодо неявки до РТЦК за повісткою, не мав, оскільки її не отримував.
Посилаючись на такі та інші обставини, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, обставини, зазначені у ній такими, що не відповідають дійсним, та просить її скасувати.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.02.2025 справа передана для розгляду судді Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю. від 04.03.2025 після усунення недоліків адміністративного позову відкрито провадження у справі.
В судове засідання 08.04.2025 з`явився ОСОБА_1 та його уповноважений представник адвокат Мельник В.В. (в режимі відеоконференцзв`язку), які підтримали викладену позицію у справі, наголосили на тому, що відповідачем не встановлено та не враховано відсутності умислу позивача на порушення правил військового обліку та мобілізації, розглянуто справу без урахування обставин неотримання позивачем повістки.
Представник відповідача у судове засідання 08.04.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно реєстру відправки кур`єрської пошти, надав суду запитувані матеріали справи №101 від 04.02.2025, проте відзиву на адміністративний позов не надано.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Оцінюючи обставини, встановлені у даній справі, суд виходить із змісту статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною третьою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".
Відповідно до частини першої цієї ж статті передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Положеннями ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 04.02.2025 відносно ОСОБА_1 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №101, відповідно до якої позивач 05.12.2024 о 9.00 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою, яка була повернута 05.12.2024 Укрпоштою з інформацією про відсутність адресата за адресою. Метою виклику позивача було уточнення персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Виходячи з такого, ОСОБА_1 порушено обов`язок, визначений підпунктом 1 пункту 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543, та вчинено правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Судом під час судового засідання з пояснень присутнього представника позивача, а також шляхом дослідження матеріалів справи з`ясовано обставини, які не відображені в матеріалах адміністративної справи №101, та зводяться до такого.
ОСОБА_1 у проміжку часу з 05.12.2024 по 04.02.2025, тобто до дати розгляду адміністративної справи отримав ще одну повістку від ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність явки на 30.01.2025 на 16.00 для уточнення персональних даних.
У визначену дату та час позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , при собі мав обсяг документів, необхідних для оновлення даних, які надав представникам РТЦК, надалі про2йшов процедуру ВЛК та 09.02.2025 до електронного додатку Резерв+ внесено відповідні відомості стосовно ОСОБА_1 .
Виходячи із встановлених обставин, а також з наявних у справі доказів, пояснень позивача та його уповноваженого представника в судовому засіданні, суд дійшов переконання, що вина ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення за частин6ою третьою статті 210-1 КУпАП не доведена, не підтверджена достатніми та переконливими доказами, оскільки останній, отримавши повістку на 30.01.2025, продемонстрував добросовісну та свідому поведінку по відношенню до військового обов`язку, з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим не мав умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Доказів того, що ОСОБА_1 отримав повістку про необхідність явки на 05.12.2024 суду не надано. З поштового трекінгу, наявного в матеріалах справи, вбачається, що повістку на 05.12.2024 передано для направлення до Укрпошти 27.11.2024, прибуло для вручення позивачу до поштового відділення 29.11.2024, повернуто відправнику з інформацією про відсутність адресата за вказаною адресою 05.12.2024 та вручено представнику РТЦК та СП 06.12.2024.
У протоколі від 29.01.2025 ОСОБА_1 зауважив, що повістки на 05.12.2024 не отримував, хоча весь час перевіряє пошту. Після повідомлення поліції за телефоном, що знаходиться у розшуку, одразу з`явився до РТЦК.
Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_4 , за умов явки позивача у дату 30.01.2025, проходження ним ВЛК, не відобразив такі обставини в оскаржуваній постанові, не врахував пояснень позивача, зазначених у протоколі, не встановив наявності усіх ознак адміністративного правопорушення у діях позивача.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Так, статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.
Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення (відсутній умисел на вчинення правопорушення), за яке ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, а окрім того відповідачем у справі не повно викладені обставини в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, не забезпечено право особи на доведення відсутності вини у вчиненому правопорушенні, у зв`язку з чим адміністративне стягнення накладено на позивача необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
У даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_4 не вжив заходів для повного з`ясування обставин справи та виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону, тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.
Витрати на відшкодування послуг з професійної правничої допомоги у цій справі не заявлялися, оскільки така допомога надавалася в рамках вторинної, через відповідний центр з надання послуг за заявою позивача та безкоштовно.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник Василь Володимирович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №101 від 04 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення №101 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено та проголошено 11.04.2025 о 14:20 год.

Суддя О.Ю. Смовж