Справа № 640/22721/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2025 року м. Рівне №640/22721/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Інжиніринг Україна" до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Інжиніринг Україна" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу №220047 від 08.09.2020. В обґрунтування позовної заяви позивач стверджує, що в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", позивач не є автомобільним перевізником, оскільки 12.12.2019 транспортний засіб марки RENAULT PREMIUM, державний номерний НОМЕР_1 на підставі заявки експедитора на перевезення вантажів експедитора ТОВ «ТРАНСЕНЕРГО ТРЕЙД», переданий останньому у платне користування. В свою чергу, ТОВ «ТРАНСЕНЕРГО ТРЕЙД», на підставі заявки надавало послуги з перевезення ТОВ «СМ-Транссервіс». Тобто, автомобільним перевізником є ТОВ «ТРАНСЕНЕРГО ТРЕЙД», як перевізник. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позов в якому заперечує проти позову. Свої заперечення аргументує тим, що у позивач до винесення спірної постанови не надав відповідних заперечень, пояснень та доказів. Тому спірна постанова є правомірною. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Законом України № 2825-IX від 13.12.2022, що набрав чинності 15.12.2022, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Згідно з розділом II Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

На виконання вказаного положення Державна судова адміністрація України наказом №399 від 16.09.2024 затвердила Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва.

Відповідно до цього Порядку, 08.11.2024 здійснено пакетний автоматизований розподіл судових справ, за яким Рівненському окружному адміністративному суду, з урахуванням навантаження та за принципом випадковості, визначено до передачі 460 справ.

Наказом В.о. керівника апарату Київського окружного адміністративного суду №45-0д/ка від 31.12.2024, затверджено графік передачі справ, відповідно до якого справи передані Рівненському окружному адміністративному суду 14.02.2025.

На виконання рішення зборів суддів Рівненського окружного адміністративного суду (протокол № 3 від 21.11.2024 та № 4 від 13.12.2024), комісією прийнято справи, а Відділом документального забезпечення проведено їх реєстрацію та автоматизований розподіл.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025 року для розгляду справи № 640/22721/20 визначено суддю Т.О. Комшелюк.

Ухвалою суду від 10.03.2025 прийнято до провадження судді Комшелюк Т.О. адміністративну справу № 640/22721/20. Вирішено розгляд справи здійснювати спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши подані докази судом встановлено наступне.

14.07.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області на підставі направлення на перевірку від 10.07.2020 року № 026432 на 450 км+500 м автомобільної дороги M-05 «Київ-Одеса» проводилась рейдова перевірка транспортного засобу марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 237641, яким виявлені порушення, відповідальність за які передбачена абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT модель PREMIUM номерний знак НОМЕР_1 , було встановлено, що загальна маса транспортного засобу становила 21 т при нормі 40 т; навантаження на одиночну вісь становило 14.02 т при нормі 11 т.

Згідно акту проведення перевірки № 237641 від 14.07.2020 р., виведені у відсотковому співвідношенні перевищення параметрів над нормативом, зокрема по одиночній осі становило понад 20 %.

Водій з результатами перевірки ознайомлений, про що в акті написав свою незгоду.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийнято постанову від 08.09.2020 № 220047 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000грн на підставі абз.16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 57, 58 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; проводить перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Статтею 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Згідно із розділом 1 (Терміни та поняття) Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Правила №363), наведені у цих Правилах терміни та поняття вживаються в такому значенні: перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами; договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання; замовлення на перевезення вантажів - документ, який подає вантажовідправник перевізникові на доставляння обумовленої партії вантажів в узгоджені терміни; замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів; вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення; вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

Також за змістом визначень, що наведені у Правилах № 363, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до пункту 11.1 розділу 11 (Правила оформлення документів на перевезення) Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Судом встановлено, що транспортний засіб марки RENAULT PREMIUM, державний номерний НОМЕР_1 згідно договору оренди від 24.09.2019 ОСОБА_1 переданий у платне користування ТОВ «ГРАНД ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА».

12.12.2019 згідно заявки експедитора - ТОВ «ТРАНСЕНЕРГО ТРЕЙД» на перевезення вантажів № 14/07 ТОВ «ГРАНД ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» було надано автомобіль марки RENAULT реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 для завантаження. Факт надання послуг підтверджується актом № OУ-0000633 від 14.07.2020 р.

ТОВ «ТРАНСЕНЕРГО ТРЕЙД» (Перевізник) на підставі заявки № 1645 від 13.07.2020 надавало послуги з перевезення ТНП ТОВ «СМ-Транссервіс» (Експедитор) автомобілем марки RENAULT реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 згідно ТТН.

Згідно товарно-транспортної накладної № CK-101469 від 13.07.2020, автомобільним перевізником виступило ТОВ «СМ-ТРАНССЕРВІС», замовником - дочірнє підприємство «Старокостянтинівський Молочний завод», вантажоодержувач - ТОВ «АЛЬЯНС ФУДС». Водій, що керував даним транспортним засобом - ОСОБА_2 .

Даний транспортний засіб перевозив вантаж: продтовари.

Аналіз вищенаведеного переліку документів дає підстави дійти висновку, що 14.07.2020 транспортний засіб марки RENAULT PREMIUM, державний номерний НОМЕР_1 перебував у користуванні іншої юридичної особи та був відсутній у володінні позивача.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. А відтак, наявність товарно-транспортної накладної (або іншого визначеного законодавством документа на вантаж ) є обов`язковою для здійснення внутрішніх перевезень вантажів.

Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0001450 від 14.07.2020, Актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 036485 від 14.07.2020 встановлено, що загальна маса транспортного засобу становила 21 т при нормі 40 т; навантаження на одиночну вісь становило 14.02 т при нормі 11 т.

Згідно акту проведення перевірки № 237641 від 14.07.2020, виведення у відсотковому співвідношенні перевищення параметрів над нормативом, зокрема по одиночній осі становило понад 20 %.

Тобто, під час проведеної перевірки встановлені порушення, факт наявності яких позивач не спростовує та не заперечує.

Однак, аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, акту проведення перевірки, ТТН, та положення вище перелічених норм права, суд дійшов до висновку, про помилковість притягнення відповідачем позивача до відповідальності, оскільки ТОВ «ГРАНД ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» не є перевізником в розумінні статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", та не має відношення до подій, які описані згаданому акті перевірки та постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач у спірній постанові притягнув до відповідальності неналежного суб`єкта відповідальності, тому спірне рішення є протиправним та належить до скасування.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідач не підтвердив належними й допустимими доказами причетність до виявлених порушень саме особи позивача. Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржена постанова про застосування штрафу не відповідає критеріям обґрунтованості, безсторонності, добросовісності та розсудливості, а тому є протиправною та підлягає скасуванню. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування до ТОВ «ГРАНД ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» адміністративно-господарського штрафу № 220047 від 08 вересня 2020 року в повному обсязі.

Стягнути на користь ТОВ «ГРАНД ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у сумі 2102грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 квітня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Інжиніринг Україна" (вул. Броварська, 46, м. Бориспіль, Київська область, 08300, ЄДРПОУ/РНОКПП 36577370)

Відповідач - Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (просп. Науки, 57, м. Київ, 03083, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845)

Суддя Т.О. Комшелюк