Справа № 378/279/25
Суддя: Гуртовенко Р. В.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/279/25
Провадження № 2-а/378/16/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2025 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.,

за участю секретаря: Москаленко А.В.,

представника відповідача: Івашинюти І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Ставище Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський взводу №3 роти батальйону №3 ППП УПП в Рівненській області ДПП Пірко Дмитро Олександрович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 15.02.2025р. поліцейським взводу №3 роти батальйону № 3 ППП УПП в Рівненській області ДПП капралом поліції Пірко Д.О., який є уповноваженою посадовою особою УПП в Рівненській області ДПП, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4077660, зі змісту якої вбачається, що 14.02.2025р. о 12 год. 56 хв. в м. Дубно по вул. Мостова, 44 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "AUDI Q8", державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, не дотримавши п. 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за що передбачено за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.. Свою провину позивач категорично заперечує та з вказаною постановою не погоджується в повній мірі, про що неодноразово наголошувалось позивачем на місці події, однак вказані доводи залишені без уваги працівником патрульної поліції з огляду на упереджене ставлення. Відповідачем в оскаржуваній постанові, в графі 7 «до постанови додаються» вказано «відео з реєстратора службового ТЗ 007067, технічний пристрій 468832». Проте у відповіді на адвокатський запит щодо надання копій документів, на підставі яких прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, командиром батальйону № 3 полку УПП в Рівненській області ДПП таких документів, крім постанови про накладення адміністративного стягнення, надано не було. З огляду на викладене, можна зробити висновок, що у працівників патрульної поліції немає жодного доказу порушення водієм ОСОБА_1 перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1. Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. При винесенні постанови поліцейський Пірко Д.О. жодним чином не врахував пояснення позивача про відсутність в його діях будь-яких порушень Правил дорожнього руху.

Постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, отримана лише на адвокатський запит 27.02.2025р., тому строк на її оскарження не вважається пропущеним.

В судове засідання позивач та його представник не прибули, останній до суду подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача - Івашинюта І.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити в їх задоволенні, до суду подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що позивач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами ті обставини, на яких грунтуються його вимоги, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем надано не було, клопотання про їх витребування не заявлено. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, яким він обгрунтував свій позов. Відтак, підстави для задоволення адмініст ративного позову відсутні, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції (а. с. 36-39).

В судове засідання третя особа: поліцейський взводу №3 роти батальйону №3 полку УПП в Рівненській області ДПП Пірко Дмитро Олександрович не прибув, про час, дату і місце розгляду справи належним чином повідомлений (а. с. 72), заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Суд, розглянувши справу, заслухавши доводи представника відповідача Івашинюти І.О., дослідивши письмові докази, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

15 лютого 2025 року поліцейським взводу №3 роти батальйону №3 ППП УПП в Рівненській області ДПП Пірко Д. О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4077660, зі змісту якої вбачається, що 14.02.2025р., о 12 год. 56 хв., в м. Дубно по вул. Мостова, 44 Рівненської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "AUDI Q8", державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, не дотримавшись п. 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за що передбачено за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а. с. 15).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Закон України „Про дорожній рух регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Крім того, у п. 1.5 ПДР вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України.

Приписи ст. 251 КпАП України визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із наданого відповідачем відеозапису встановлено, що попереду автомобіля патрульної поліції їхав автомобіль темного кольору, який перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Після цього, вказаний автомобіль прискорився і зник з поля зору відеореєстратора. Через 2-3 хвилини патрульний автомобіль наздогнав автомобіль чорного кольору "AUDI Q8", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, та той зупинився на вимогу працівників патрульної поліції. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 заперечував, що він перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки, і що то був його автомобіль, який вчинив вказане правопорушення.

Дослідивши вказаний відеоматеріал суд зазначає, що із вказаного відео немає змоги встановити, який автомобіль та з яким державним номерним знаком перетнув суцільну лінію розмітки. Крім того, автомобіль, який перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки зник з видимості відеореєстратора. Після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , не можливо встановити, що саме керований ним автомобіль перетнув суцільну лінію розмітки проїзної частини дороги за вищевказаних обставин. ОСОБА_1 заперечував той факт, що на відео суцільну лінію розмітки проїзної частини дороги перетнув саме його автомобіль.

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що він не скоював даного адміністративного правопорушення, постанова винесена відносно нього з порушенням вимог ст. ст. 251, 279, 268, 280 КУпАП та відсутні докази на підтвердження його вини.

Згідно із ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КпАП України).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач заперечує свою вину та підстави для притягнення його до відповідальності. Позивач вказує, що постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, відсутні докази, які підтверджують факт вчинення ним правопорушення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Незважаючи на зазначений обов`язок відповідачем не надано суду необхідних переконливих доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких винесено оскаржувану постанову.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, та враховуючи, що відповідачем не наведено переконливих доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, доказів, які б змістовно підтвердили порушення позивачем ПДР не надано, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, відтак провадження у даній справі слід закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України із Департаменту патрульної поліціїслід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань вказаного суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 122 ч. 1, 245, 268, 280, 283-285, 287, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 19, 77, 132, 139, 242-246, 250, 268, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4077660 від 15.02.2025 року, винесену поліцейським взводу №3 роти батальйону №3 ППП УПП в Рівненській області ДПП Пірко Дмитром Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та провадження у справі - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. В. Гуртовенко