Справа № 280/906/25
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 квітня 2025 року Справа № 280/906/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» (69083, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, 4а, ) представник Трафимова Юлія Юріївна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Тадеуша, буд. 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2025 року до Запорізького окружного адміністративного надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» (далі - позивач) до Львівської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900636/1 від 05.08.2024, яке прийняте Львівською митницею (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343);

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/002425 від 05.08.2024, яка прийнята Львівською митницею (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343);

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900699/1 від 10.09.2024, яке прийняте Львівською митницею (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343);

визнати протиправною та скасувати картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/002706 від 10.09.2024, яка прийнята Львівською митницею (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343);

стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» (, місцезнаходження: вул. Шевчука, буд. 4 А, місто Запоріжжя, Запорізька обл., 69083) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7267,20 грн. (сім тисяч двісті шістдесят сім гривень 20 коп.), а також витрати, пов`язані з підготовкою експертного висновку, в розмірі 5 184,00 грн. (п`ять тисяч сто вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.05.2023 між компанією «Q LAND AGRI WORLD», Індія та позивачем було укладено міжнародний контракт № 09/05. 09 травня 2024 року між продавцем та покупцем на виконання умов Контракту № 09/05 була підписана Специфікація № 1, відповідно до умов якої продавець зобов`язується поставити, а покупець сплатити та прийняти товар походження Індії, врожай 2023 на умовах поставки CIF-Constanta, Румунія (INCOTERMS 2010): Арахіс сирий в ядрах 50/60 сорту BOLD (код УКТЗЕД ), в кількості 21 МТ нетто, за ціною: 1414,00 USD/МТ. Загальна вартість товару за цією специфікацією: 29694,00 USD (двадцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто чотири долари США, 00 центів). З метою митного контролю та митного оформлення 05.08.2024 позивачем надіслано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці засобами електронного зв`язку митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно № 24UA22U1 на товар відповідно до якої була заявлена митна вартість товару всього у сумі 1 373 282,21 гривень (33311,88 доларів США, 1586,28 доларів США за тону), тобто 1,5862 USD за кг. Заявлена позивачем митна вартість товару, включає вартість товару згідно контракту та Специфікації № 1 від 09.05.2024, вартість витрат на транспортно-експедиторське обслуговування - 73667,05 грн., транспортування товарів та експедиційні послуги до місця ввезення на митну територію України - 75 480,00 грн. (перевезення Товару Констанца (Румунія) - пункт пропуску "Порубне - Сірет", м/п "ВАДУЛ-СІРЕТ" (Україна), інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було. 21 травня 2024 року між продавцем та покупцем на виконання умов Контракту № 09/05 від 09.05.2024 була підписана Специфікація № 2 на поставку товару походження Індії, врожай 2023 на умовах поставки CIF-Constanta, Румунія (INCOTERMS 2010): Арахіс сирий в ядрах 38/42 сорту BOLD (код УКТЗЕД ), в кількості 21 МТ нетто, за ціною: 1490,00 USD/МТ. Загальна вартість товару за цією специфікацією 31290,00 USD (тридцять одна тисяча двісті дев`яносто доларів США, 00 центів). З метою митного контролю та митного оформлення 09.09.2024 позивачем надіслано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці засобами електронного зв`язку митну декларацію (далі - МД) в режимі ІМ 40, якій присвоєно № 24UA46U3 на товар відповідно до якої була заявлена митна вартість товару всього у сумі 1 526 990,90 грн (37228, 43 доларів США, 1772,78 доларів США за Тону), тобто 1,77 USD за кг. Заявлена позивачем митна вартість товару -1526990,90 гривень, включає вартість товару згідно контракту № 09/05 та Специфікації № 2 від 21.05.2024, вартість витрат на транспортно-експедиторське обслуговування - 153756.22 грн. (3375,00 Евро х 45,5574 грн. курс Евро станом на 09.09.2024), транспортування товарів та експедиційні послуги до місця ввезення на митну територію України -89819,00 грн. (перевезення Товару Констанца (Румунія) - пункт пропуску "Сірет" 87819,00 грн +2000,00 грн. експедиційні послуги) інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було. Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ. Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронні повідомлення про необхідність надання додаткових документів. Позивачем надано наявні додаткові документи. За результатами наданих позивачем документів відповідачем прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару. Позивач вважає, що зазначені Рішення про коригування митної вартості товару є протиправними та підлягають скасуванню і просить суд задовольнити позовну заяву.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

25 лютого 2025 року на адресу суду надійшов відзив Львівської митниці на позовну заяву. Представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що відомості щодо числових значень складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень ч. 21 ст. 58 Митного кодексу. Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості. Документи, подані на вимогу митного органу не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано. Таким чином, посадові особи Львівської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема ч.2 ст. 53 МК України. Щодо оскарження карток відмови то картки відмови лише містять інформацію про причини відмови та роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує здійснення митного оформлення, не є за своєю природою рішенням контролюючого органу та не породжує жодних правових наслідків. Відповідач наголошує на відсутності підстав для відшкодування відповідачем витрат на підготовку експертних висновків та просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем 10.03.2025 надано суду відповідь на відзив. Позивач наголошує на тому, що відзив не спростував твердження та аргументи позивача стосовно суті позовних вимог. Позивач не погоджується с твердженнями відповідача, що викладені у відзиві, та вважає безпідставними прохання відповідача відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Подані ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» до митного оформлення документи повністю відповідають вимогам ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України і не створюють підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Позивач наполягає на задоволенні позову.

Згідно з положеннями статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» () (далі - ТОВ «ТД «Бімаркет») зареєстроване як юридична особа 04.08.2008 (номер запису: 0023559).

Відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює наступні види економічної діяльності за КВЕД: 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.37 Оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Місцезнаходження суб`єкта господарювання відповідно до документів про державну реєстрацію: Україна, 69083, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Шевчука, буд. 4А.

09 травня 2024 року між компанією «Q LAND AGRI WORLD», Індія (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет», Україна (покупець) укладено міжнародний контракт № 09/05 (далі - контракт).

Згідно п.1.1. до умов цього контракту продавець зобов`язується поставити, а покупець сплатити і прийняти Товар. Детальний опис Товару буде наданий у відповідних специфікаціях до цього Контракту.

Відповідно до п. п. 3.1. Контракту відвантаження товару здійснюється товарними партіями, згідно з укладеними між Сторонами специфікаціям до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною.

Пунктами 4.1., 5.1. Контракту передбачено, що ціна за одиницю товару визначається в специфікації, яка оформляється на кожну поставлену партію товару і є невід`ємною частиною Контракту. Умови оплати кожної партії товару визначаються у відповідній Специфікації до цього Контракту, яка є його невід`ємною частиною.

09 травня 2024 року між продавцем та покупцем на виконання умов Контракту підписана Специфікація № 1, відповідно до умов якої продавець зобов`язується поставити, а покупець сплатити та прийняти товар походження Індії, врожай 2023 на умовах поставки CIF-Constanta, Румунія (INCOTERMS 2010): Арахіс сирий в ядрах 50/60 сорту BOLD (код УКТЗЕД ), в кількості 21 МТ нетто, за ціною: 1414,00 USD/МТ. Загальна вартість товару за цією специфікацією: 29694,00 долари США. Поставка товару здійснюється в 40- футовому морському контейнері 21 мт нетто. Упаковка: товар має бути упакований вакуумним способом у поліпропиленові (ПП) мішки по 25 кг нето кожний. Платіж за товар, поставлений в рахунок цього контракту, має бути здійснений в доларах США, в такий спосіб: 2 969,40 долари США - часткова попередня оплата на рахунок продавця; 25 239,90 долари США - часткова попередня оплата проти надання продавцем копій оригіналів наступних документів на електронну скриньку Покупця: Комерційна фактура; повний комплект чистого бортового іменного коносамента, виписаного на ім`я: «Торговий Дім «Бімаркет» з позначкою «фрахт сплачений»; в графі «Вантажоодержувач»: «Торговий Дім« Бімаркет», в графі «сторони що сповіщаються»: «Торговий Дім« Бімаркет»; Сертифікат походження, виданий вповноваженим державним органом; Сертифікат якості та ваги Товару, виданий його виробником; Сертифікат здоров`я, виданий вповноваженим державним органом (EIA); Фітосанитарний сертифікат, виданий вповноваженим державним органом; Фумігаційний сертифікат, виданий вповноваженою компанією; Експертний висновок на відповідність якості та вазі, виданий незалежною організацією QSS; Пакувальний аркуш; Декларація виробника; Страховий поліс, завірена копія з перекладом на англійську мову; Копія експортної декларації; 1 484,70 долари США - оплата протягом 5 календарних днів після отримання та перевірки якості Товару на складі покупця. Термін для відвантаження товару (завантаження на борт судна): не пізніше 27.05.2024.

15 травня 2024 року між Продавцем та Покупцем була підписана додаткова угода до Контракту та Специфікації № 1 від 09.05.2024 про зміну адреси ТОВ «Торговий дім «Бімаркет».

05 серпня 2024 року позивачем з метою митного контролю та митного оформлення надіслано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці засобами електронного зв`язку митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно якій присвоєно № 24UA22U1 на товар - Арахіс сирий в ядрах 50/60,сорту BOLD, упакований в поліпропиленові (ПП) мішки вагою по 25кг нетто, несмажений, очищений від шкарлупи, вкритий м`якою насіняною оболонкою , вага нетто 21000кг, урожай 2023 р, Без ГМО, застосовується в харчовій промисловості, дата пакування - 05/2024р., термін придатності - 05/2025, постачальник «Q LAND AGRI WORLD», на умовах поставки CIF-Constanta, Румунія, відповідно до якої була заявлена митна вартість товару всього у сумі 1373282,21 гривень (33311, 88 доларів США, 1586,28 доларів США за Тону), тобто 1,5862 USD за кг.

Заявлена позивачем митна вартість товару - 1373282,21 гривень, включає вартість товару згідно контракту та Специфікації № 1 - загальна вартість товару за цією специфікацією: 29694,00 USD) - 1224135,15 грн. (29694,00 USD х41,225 грн. курс USD станом на 05.08.2024), вартість витрат на транспортно-експедиторське обслуговування - 73667.05 грн. (1650,00 Евро х44,6467 грн. курс Евро станом на 05.08.2024), транспортування товарів та експедиційні послуги до місця ввезення на митну територію України -75 480,00 грн. (перевезення Товару Констанца (Румунія) - пункт пропуску "Порубне - Сірет", м/п "ВАДУЛ-СІРЕТ" (Україна).

Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) на товар походження Індія, врожай 2023, постачальник «Q LAND AGRI WORLD», на умовах поставки CIF- Constanta, Румунія (INCOTERMS 2010): Арахіс сирий в ядрах 50/60 сорту BOLD (код УКТЗЕД ), в кількості 21 МТ нетто, за ціною: 1414,00 USD/МТ.

До митного оформлення ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» засобами електронного зв`язку до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці надіслано документи зазначені в гр. 44 МД № 24UA22U1 від 05.08.2024, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) № 09/05 від 09.05.2024; Специфікація № 1 від 09.05.2024; додаткова угода від 15.05.2024 до Контракту; пакувальний лист б/н від 29.05.2024; рахунок-фактура (інвойс) № EX/15 від 29/05/2024; коносамент № COSU Date : 05/06/2024; платіжна інструкція в іноземній валюті № 46 від 21.05.2024 про сплату 2969,40 USD; платіжна інструкція в іноземній валюті № 70 від 23.07.2024 про сплату 25239,90 USD; сертифікат про походження товару - № 11 від 05/06/24; сертифікат виробника б/н від 19/06/2024; сертифікат про відсутність ГМО від 19.06.2024; сертифікат здоров`я № б/н від 24.06.2024; сертифікат якості від виробника Q LAND AGRI WORLD від 10.07.2024; сертифікат незалежної лабораторії Accurate Universal laboratories Private Limited № AL/AHD/4 від 28.05.2024; Фітосанітарний сертифікат № PSC19KAN від 05/06/24; страховий поліс № С002186913 від 24.05.2024; митна декларація країни відправлення (експортна декларація) № SB1140 від 31.05.2024; Договір надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування № 2503/01/2024 від 25.03.2024, підписаний між ТОВ «Торговий дім «Бімаркет»(Клієнт) та Yudin Investments S.R.L., Yudin Investments LTD; рахунок Yudin Investments LTD на послуги транспортно-експедиторського обслуговування № 903413 від 02.08.2024; автотранспортна накладна (CMR) № 674 від 30.07.2024; договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 03062024 від 03.06.2024 з ТОВ «Транскон Логістик»; заявка на надання транспорту від 01.08.2025 до Договору № 03062024 від 03.06.2024 маршрут Констанца (Румунія) - Львів, Львівська область (Україна); Довідка про транспортні витрати № 44/08-24 від 01.08.2025; рахунок на оплату по доставці вантажу № 24801 від 02.08.2024 до Договору № 03062024 від 03.06.2024; лист ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» від 01.08.2024 про те, що страхування товару ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» не проводилось.

Під час здійснення митного контролю за МД № 24UA22U1 від 05.08.2024 митним органом повідомлено про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартість відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення), - виписки з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; виписки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу декларантом додатково надіслано прайс-лист, калькуляцію, експертний висновок, бухгалтерську виписку, заявку на перевезення.

Львівською митницею 05.08.2024 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900636/1 від 05.08.2024 в якому зазначено про те, що за результатами проведеного опрацювання встановлено:

- відповідно до комерційного інвойсу № EX/15 від 29.05.2024, МД UA22 від 05.08.2024 продавець поставляє товар на умовах CIF, RO Constanta. Відповідно до Incoterms 2020 термін CIF Cost, Insurance and Freight (вартість страхування і фрахт (назва порту призначення)) за яким продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які інші додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять від продавця до покупця (наприклад: розвантаження, обслуговування в порту, портові збори, зберігання та митне оформлення в порту призначення). Зважаючи на викладене та відповідно до коносаменту від 05.06.2024 за № COSU вказано що вантаж прибув в порт Constanta, який знаходиться за межами митної території України, отже вищезазначені витрати відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (МКУ) повинні включатися до митної вартості товарів. Декларантом не надано всіх необхідних документів які містять інформацію про ці витрати у повному обсязі (розвантаження, портові збори, тощо), чим порушено ч. 10 та 21 ст. 58 МКУ;

- декларантом до митного оформлення надано Договір транспортно-експедиторського обслуговування № 2503/01/2024 від 25.03.2024. Відповідно до п.4.1 оплата по Договору здійснюється на підставі рахунків Експедитора. У наданому до митного оформлення інвойсі на оплату послуг за № 903413 від 02.08.2024 граничним терміном оплати зазначено 02.08.2024. Будь-які платіжні документи, що підтверджують оплату послуг згідно вищевказаного інвойсу до митного оформлення не надано;

- до митного оформлення надано рахунок на оплату автоперевезення № 24801 від 02.08.2024 у якому міститься послання на договір 03062024 від 03.06.2024, відповідно до п.4.1 якого вказано що якщо умови оплати зазначені у заявці інші ніж зазначені у договорі оплата повинна бути здійснена на умовах заявки. Проте ані у вищевказаному Договорі, ані у заявці на надання транспорту від 01.08.2024 не обумовлено термінів здійснення оплата по вищезазначеному рахунку. Будь-які платіжні документи, що підтверджують факт оплати послуг по вищевказаному інвойсі до митного оформлення не надано;

- відповідно до п.11.2 Контракту № 09/05 від 09.05.2024, даний контракт вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту його виконання. У той же час Контрактом не визначено поняття момент повного виконання. При цьому, із урахуванням того, що Контракт укладено у м. Львів, Україна, то до такого застосовується законодавство України, а відтак строк дії договору обов`язково погоджується при укладенні сторонами (ч. 3 ст. 180 ГК України). При цьому строк - є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія. Однак, Контракт № 09/05 від 09.05.2024 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів.

У сукупності перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA 209230/2024/64778 від 16.07.2024, рівень митної вартості становить 2,01 дол.США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

05 серпня 2024 року ТОВ «Торговий дім» отримано від відповідача Картку відмову в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/002425, в якій зазначено про неможливість завершення м/о по причині необхідності внесення змін у гр. 12, 45, 46, 43, 44 ЕМД (у зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 05.08.2024 UA209000/2024/900636/1) ст. 54 п.6, ст. 55 МКУ.

21 травня 2024 року між продавцем та покупцем на виконання умов Контракту була підписана Специфікація № 2, відповідно до умов якої продавець зобов`язується поставити, а покупець сплатити та прийняти Товар походження Індії, врожай 2023 на умовах поставки CIF-Constanta, Румунія (INCOTERMS 2010): Арахіс сирий в ядрах 38/42 сорту BOLD (код УКТЗЕД ), в кількості 21 МТ нетто, за ціною: 1490,00 USD/МТ. Загальна вартість товару за цією специфікацією 31 290,00 доларів США. Поставка товару здійснюється в 40-футовому морському контейнері 21 мт нетто. Упаковка: товар має бути упакований вакуумним способом у поліпропиленові (ПП) мішки по 25 кг нето кожний. Платіж за товар, поставлений в рахунок цього Контракту, має бути здійснений в доларах США, в такий спосіб: 3 129,00 доларів США - часткова попередня оплата на рахунок продавця; 26596,50 доларів США проти надання продавцем копій оригіналів наступних документів на електронну скриньку покупця: комерційна фактура; повний комплект чистого бортового іменного коносамента, виписаного на ім`я: «Торговий Дім «Бімаркет» з позначкою «фрахт сплачений»; в графі «Вантажоодержувач»: «Торговий Дім« Бімаркет », в графі «сторони що сповіщаються»: «Торговий Дім «Бімаркет»; Сертифікат походження, виданий вповноваженим державним органом; Сертифікат якості та ваги Товару, виданий його виробником; сертифікат здоров`я, виданий вповноваженим державним органом (EIA); фітосанітарний сертифікат, виданий вповноваженим державним органом; Фумігаційний сертифікат, виданий вповноваженою компанією; Експертний висновок на відповідність якості та вазі, виданий незалежною організацією QSS; пакувальний аркуш; декларація виробника; страховий поліс, завірена копія з перекладом на англійську мову; копія експортної декларації. 1564,50 доларів США - оплата протягом 5 календарних днів після отримання та перевірки якості товару на складі покупця. Термін для відвантаження товару (завантаження на борт судна): не пізніше 15.06.2024.

21 травня 2024 року між Продавцем та Покупцем була підписана додаткова угода до Контракту та Специфікації № 2 від 09.05.2024 про зміну адреси ТОВ «Торговий дім «Бімаркет».

09 вересня 2024 року ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» з метою митного контролю та митного оформлення надіслано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці засобами електронного зв`язку митну декларацію (далі - МД) в режимі ІМ 40, якій присвоєно № 24UA46U3 на товар - Арахіс сирий в ядрах 38/42,сорту BOLD ,упакований в поліпропиленові (ПП) мішки вагою по 25кг нетто, несмажений, очищений від шкарлупи, вкритий м`якою насіняною оболонкою , вага нетто 21000кг, урожай 2023 р, Без ГМО , застосовується в харчовій промисловості, дата пакування - 06/2024, термін придатності - 06/2025; постачальник «Q LAND AGRI WORLD», на умовах поставки CIF-Constanta, Румунія, відповідно до якої була заявлена митна вартість товару всього у сумі 1526990,90 гривень (37228, 43 доларів США, 1772,78 доларів США за Тону), тобто 1,77 USD за кг.

Заявлена позивачем митна вартість товару -1526990,90 гривень, включає вартість товару згідно контракту та Специфікації № 2. Загальна вартість товару за цією специфікацією 31290,00 USD) - 1283415,67 грн. (31290,00 USD х41,0168 грн. курс USD станом на 09.09.2024), вартість витрат на транспортно-експедиторське обслуговування - 153756.22 грн. (3375,00 Еврох45,5574 грн. курс Евро станом на 09.09.2024), транспортування товарів та експедиційні послуги до місця ввезення на митну територію України - 89 819,00 грн. (перевезення Товару Констанца (Румунія) - пункт пропуску " Сірет" 87819,00 грн +2000,00 грн. експедиційні послуги).

До митного оформлення ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» засобами електронного зв`язку до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці надіслано документи зазначені в гр. 44 МД № 24UA46U3 від 09.09.2024, а саме: контракт № 09/05 від 09.05.2024; Специфікацію № 2 від 21.05.2024, додаткова угода від 21.05.2024, пакувальний лист б/н від 17.06.2024, рахунок-фактура (інвойс) № EX/20 від 17/06/2024, коносамент № COSU Date: 24/06/2024; платіжна інструкція в іноземній валюті № 58 від 06.06.2024 про сплату 3129,00 USD, платіжна інструкція в іноземній валюті № 75 від 15.08.2024 про сплату 26 596,50 USD, сертифікат про походження товару - № 03 від 28/06/24; сертифікат виробника б/н від 12/07/2024; сертифікат про відсутність ГМО від 12.07.2024; сертифікат здоров`я № EIA/RAJ/2024-25/VOL/00596 від 18.07.2024; сертифікат якості від виробника Q LAND AGRI WORLD від 05.08.2024; сертифікат незалежної лабораторії Accurate Universal laboratories Private Limited № AL/AHD/0 від 04.06.2024, фітосанітарний сертифікат № PSC19KAN від 20/06/24; страховий поліс № С002229305 від 10.06.2024; митна декларація країни відправлення (експортна декларація) № SB1738 від 19.06.2024; Договір № 008-2608 від 26.08.2024 транспортно-експедиторського обслуговування з liber trans ltd.; Рахунок-фактура (інвойс) №001-0924 від 09.06.2024, Заявка № 03/09 від 03.09.2024 ; автотранспортна накладна (CMR) № 235 від 06.09.2024; транзитна декларація (Т1)- №24ROCT1970BR8814L0 від 06.09.2024; договір доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.03.2023 з ФОП ОСОБА_1 ; Заявка № 192 від 04.09.2024 на перевезення вантажу (міжнародне); Довідка від 06.09.2024 про витрати по доставці; лист ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» від 04.09.2024 про те, що страхування товару ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» не проводилось.

Під час здійснення митного контролю за МД № 24UA46U3 митним органом повідомлено про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартість відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення), - виписки з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення;виписки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу декларантом додатково надіслано прайс-лист, експертний висновок, бухгалтерську виписку, калькуляцію. Документи, подані на вимогу митного органу не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Львівською митницею 10.09.2024 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900699/1 від 10.09.2024 в якому зазначено про те, що за результатами проведеного опрацювання встановлено:

Декларантом здійснюючи декларування оцінюваного товару самостійно визначено митну вартість таких товарів за основним методом тобто - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

- поставка оцінюваного товару здійснювалась на підставі Контракту на поставку №09/05 від 09.05.2024 (надалі - Контракт), укладеного між фірмою «Q LAND AGRI WORLD» (Індія) та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ». Згідно п.4.1 та п. 5.1 Контракту, ціна за одиницю товару визначається у специфікації, яка оформляється на кожну поставлену партію товару і є невід`ємною частиною контракту. Умови оплати кожної партії товару визначаються у Специфікації до контракту, яка невід`ємною частиною контракту. До митної декларації надано Специфікацію 2 від 21.05.24 відповідно до п.3 якого визначено порядок оплати який складається з трьох етапів, умовно розділених на 10% передоплата, 85% часткова передоплата та 5% післяплата. У той же час поставка товару відбувалась згідно комерційного інвойсу №EX/20 від 17.06.24 (посилання на який наявне у товаросупровідних документах). Також наданий Packing list від 17.06.24. Дані документи передбачають умови поставки, а також умови оплати. Слід зауважити, що відповідно до таких документів умовами оплати є 10% передоплата та 90% - після отримання копій документів. Тобто, за умовами комерційного інвойсу, на момент митного оформлення оплата за оцінювані товари вже мала бути здійснена. До митного оформлення надано платіжні інструкції №58 від 06.06.2024 та №75 від 15.08.2024. Сума платежів за вказаними платіжними інструкціями становить 29752,50 дол. США. У той же час вартість товару становить 31290,00 дол. США. Слід зауважити, що наявність вищевказаних розбіжностей у наданих документах не дає можливості здійснити митному органу контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, з огляду на те, що на момент митного оформлення оплата за оцінювані товари вже могла бути здійснена, однак документів на таку оплату не надано;

- декларантом до митного оформлення надано рахунок №001-0924 від 06.09.2024 виставленого на виконання умов договору ТЕ № 008-2608 від 26.08.2024 укладеного з Liber Trans Ltd. Відповідно до п. 4.1. даного Договору, оплата за таким здійснюється клієнтом на умовах 100% передоплати, якщо інше не передбачено узгодженою сторонами Заявкою. Будь-які платіжні документи, що підтверджують оплату послуг згідно вищевказаного рахунку до митного оформлення не надано. Також не надано заявки, якою узгоджуються послуги їх вартість та умови оплати, що не дає можливості здійснити митному органу контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки відомостей щодо ціни, складової митної вартості;

- до митного оформлення надано рахунок №134 від 06.09.2024 на підтвердження транспортних витрат, що виставлений на підставі договору №0002 від 17.04.2023 та заявки №192 від 04.09.2024, що складені між покупцем та ФОП ОСОБА_1 . Згідно п. 4.1. даного договору, ціни на ТЕО є договірними і визначається винятково виходячи з конкретної ситуації на ринку вантажних перевезень. Вартість послуги вказується у Заявках. Згідно наданої заявки №192 ціна перевезення погоджено у розмірі 107113,00 грн. з умовою оплати протягом 3 днів. Будь-які платіжні документи, що підтверджують оплату послуг згідно вищевказаного рахунку до митного оформлення не надано;

- окрім цього, як вбачається із CMR №235 від 06.09.2024 фактично послуга по перевезенню надавалась LTD «Laman Trans Express». Документів, як підтверджують наявність будь-яких договірних відносин із даним перевізником до митного оформлення не надано. При цьому, заявкою №192 також не визначено перевізника, яким надаватиметься послуга;

- відповідно до п.11.2 Контракту № 09/05 від 09.05.2024, даний контракт вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту його виконання. У той же час Контрактом не визначено поняття момент повного виконання. При цьому, із урахуванням того, що Контракт укладено у м. Львів, Україна, то до такого застосовується законодавство України, а відтак строк дії договору обов`язково погоджується при укладенні сторонами (ч. 3 ст. 180 ГК України). При цьому строк - є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія. Однак, Контракт № 09/05 від 09.05.2024 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митної декларації щодо оцінюваних товарів.

Оскільки надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів на підставі ч. 3 ст. 53 МКУ.

Однак, у відповідь на таку вимогу декларантом не надано документів, який б містили відомості про числові значення, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та спростовують або роз`яснюють вищевказані обставини.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA 209230/2024/64778 від 16.07.2024 року, рівень митної вартості становить 2,01 дол.США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

10 вересня 2024 року позивачем отримано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/002706.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша ст. 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1- 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу (ч. 1-2 ст. 54 МК України).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч. 3 ст. 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом - за ціною договору (контракту).

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України - декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи, в тому числі додатково надані, містять розбіжності і неточності.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивачем подано разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (контракт; банківські платіжні документи, що стосуються придбаного товару; документи, що підтверджують вартість послуг з транспортування товару до митного кордону України тощо).

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (ч. 4 ст. 58 МК України).

У розумінні ч. 5 статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

На переконання суду, подані декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документи є достатніми для підтвердження усіх складових митної вартості за першим (основним) методом.

Згідно правової позиції Верховного Суду яка викладена у постанові від 05.03.2019 у справі № 815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Поряд з цим, відповідно до норм ст.ст. 51-58 МК України самої констатації суб`єктом владних повноважень наявних у нього сумнівів щодо вартості товарів недостатньо для прийняття рішення про коригування такої вартості, вказаний сумнів повинен бути обґрунтований з покликанням на інформацію, яка стала підставою його виникнення.

Отже, під час заявлення товару до митного оформлення за митними деклараціями № 24UA22U1 та № 24UA46U3 позивач надав всі вищевказані вичерпні документи, відповідно до вимог ч. 1 - 2 ст. 53 МК України, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, а тому у спірних правовідносинах сумніви митного органу щодо складових митної вартості товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Щодо тверджень митниці про ненадання всіх документів, які містять інформацію про витрати, що виникають після відвантаження товару (розвантаження, портові збори, обслуговування в порту, тощо), які повинні включатися до митної вартості товарів.

Поставку товару було здійснено на умовах CIF - Constanta, Румунія (Інкотермс 2010). Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF (англ. Cost, Insurance and Freight (… named port of destination), або вартість, страхування і фрахт (… назва порту призначення) передбачає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення. За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати і ушкодження товару під час перевезення.

Отже, такі складові митної вартості товару як витрати на транспортування у порт призначення, навантаження/вивантаження не потребують додаткового підтвердження декларантом. Тобто, додаткових витрат, які б могли вплинути на митну вартість товару, покупець в будь-якому випадку не поніс, оскільки всі зазначені витрати відповідно до умов поставки CІF (вартість і фрахт) включаються до ціни товару, що сплачується покупцем.

Таким чином, поставка товару на умовах CIF зобов`язує продавця оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, забезпечити страхування на користь покупця та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

Відтак ціна товару, яка вказана в інвойсі № EX/15 від 29.05.2024 та Специфікації № 1 від 09.05.2024 до Контракту № 09/05 від 09.05.2024, вже включає в себе вартість товару з урахуванням витрат на транспортування та страхування товару до порту призначення, додаткові витрати на транспортування товару позивачем понесено не було.

Отже, зауваження митниці щодо ненадання всіх документів, які містять інформацію про витрати, що виникають після відвантаження товару, є безпідставними.

Щодо ненадання платіжних документів, що підтверджують оплату послуг відповідно до інвойсу (рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги) №903413 від 02.08.2024.

За обставинами справи встановлено, що разом з митними деклараціями позивач надав Договір транспортно-експедиторського обслуговування № 2503/01/2024 від 25.03.2024 (далі - Договір № 2503/01/2024), підписаний між ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» та Yudin Investments S.R.L., Yudin Investments LTD .

Предметом Договору № 2503/01/2024 є надання Експедитором Клієнту послуг з транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО) експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів Клієнта, в тому числі з організації перевезень різними видами транспорту, перевалки в портах і надання інших узгоджених Сторонами послуг (пункт 1.1 Договору № 2503/01/2024).

Разом із тим, відповідно до умов пункту 2.1.2 Договору № 2503/01/2024 експедитор має право укладати від свого імені або від імені Клієнта та за рахунок Клієнта договори з портами, перевізниками та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та інші послуги, пов`язані з виконанням даного Договору, в т.ч. перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження і розвантаження контейнерів, відбір проб і зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості і якості, сертифікацію, страхування вантажів і контейнерів.

Таким чином, умовами Договору № 2503/01/2024 передбачена можливість залучення Експедитором до перевезення вантажу третіх осіб, укладання договорів з ними та виставлення єдиного рахунку щодо оплати транспортно-експедиторського обслуговування Замовнику.

З наданих до матеріалів справи первинних документів судом встановлено, що договірні відносини щодо перевезення спірної товарної партії у позивача наявні виключно з компанією-перевізником Yudin Investments S.R.L., Yudin Investments LTD.

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 2503/01/2024 оплата по Договору здійснюється на підставі рахунків Експедитора.

Оплата за послуги, пов`язані із наданням послуг транспортно-експедиторського обслуговування Yudin Investment LTD на підставі інвойсу № 903413 від 02.08.2024, була здійснена у сумі 1650,00 Євро, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті № 37 від 07.08.2024, після митного оформлення.

Тобто, неподання позивачем платіжної інструкції про сплату інвойсу обумовлене поважними причинами, а саме відсутністю таких платіжних документів на момент декларування товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

До того ж, у постанові від 03.04.2018 у справі № 809/322/17 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що квитанція або платіжне доручення (платіжні документи) свідчать про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчать про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто, прямого зв`язку між відомостями із квитанцією/платіжним дорученням та митною вартістю товару немає, а відтак ненадання декларантом саме квитанції/платіжного доручення/чеку тощо не може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару.

Суд також враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13.02.2018 у справі №803/1112/17 про те, що ненадання банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів, які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.

Таким чином, зауваження митниці стосовно ненадання банківських платіжних документів, що підтверджують оплату наданих транспортних послуг не може вважатись розбіжністю у розумінні стаття 53 Митного кодексу України.

Щодо посилання відповідача на те, що Контракт № 09/05 від 09.05.2024 не містить положень щодо строку дії контракту, що не дозволяє перевірити його чинність на момент подання митних декларацій щодо оцінюваних товарів.

Суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Згідно зі статтею 382 Господарського кодексу України форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право» та іншими законами. Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнаний недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або чинним міжнародним договорам, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Стаття 180 Господарського кодексу України передбачає, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Відповідно до статті 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою, другою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частин першої-третьої, п`ятої, шостої статті 203 Цивільного кодексу України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У пункті 11.2 Контракту № 09/05 від 09.05.2024 міститься положення про те, що цей контракт вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту виконання.

В оскаржуваних рішеннях посадова особа відповідача не наводить обґрунтувань, передбачених чинним законодавством, які прямо визначають недійсність відповідного договору. У зв`язку з цим суд звертає увагу, що згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тому, оскільки посадові особи митниці не вказують положення закону, відповідно до яких укладений зовнішньоекономічний договір є недійсним та не надають рішення суду, за яким вказаний договір визнано судом недійсним, цей договір (Контракт 20/10 від 20.10.2023) є правомірним.

Суд звертає увагу також на положення частини першої статті 267 Господарського кодексу України, відповідно до якої договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік. Отже, у будь-якому випадку на момент подання митних декларацій Контракт № 09/05 від 09.05.2024 був чинним, інших обставин судом не встановлено, доказів зворотного до суду не надано.

Крім того, наведена обставина, на яку посилається митний орган, жодним чином не впливає на можливість визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

Щодо відсутності платіжних документів, що підтверджують факт оплати послуг по рахунку на оплату автоперевезення № 24801 від 02.08.2024 у якому міститься послання на договір 03062024 від 03.06.2024.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України). Укладаючи господарські договори, сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на власний розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України та ст. 631 Цивільного кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України , якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оплата за послуги, пов`язаних із наданням транспортно-експедиційних послуг ТОВ «Танскон Логістик» на підставі рахунку на оплату автоперевезення № 24801 від 02.08.2024 була здійснена 19.08.2024. згідно Платіжної інструкції № 2554 від 19.08.2024 у сумі 93 240,00 грн., вже після митного оформлення.

Відповідно ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» не міг надати до МД № 24UA22U1 від 05.08.2024 платіжні документи.

Щодо розбіжностей у сплаченій вартості товару - сума платежів за платіжними інструкціями №58 від 06.06.2024 та №75 від 15.08.2024 становить 29752,50 дол. США у той же час вартість товару становить 31290,00 дол. США суд зазначає таке.

Згідно п.4.1 та п. 5.1 Контракту, ціна за одиницю товару визначається у специфікації, яка оформляється на кожну поставлену партію товару і є невід`ємною частиною контракту, як сам зазначає відповідач у вищезазначеному рішенні. Згідно до умов Специфікації № 2 від 21.05.2024 до Контракту № 09/05 від 09.05.2024 платіж за товар, поставлений в рахунок цього Контракту, має бути здійснений в доларах США, в такий спосіб: 3129,00 USD - часткова попередня оплата на рахунок Продавця; 26596,50 USD проти надання продавцем копій оригіналів документів на електронну скриньку Покупця, а 1564,50 USD (одна тисяча п`ятсот шістдесят чотири USD, 50 центів) - оплата протягом 5 календарних днів після отримання та перевірки якості Товару на складі Покупця (загальна вартість товару за цією специфікацією 31290,00 USD (тридцять одна тисяча двісті дев`яносто доларів США, 00 центів), тобто вже після митного оформлення зазначеного в Специфікації товару.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності (абз.13 ст.1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність"). Комерційний інвойс №EX/20 від 17.06.2024 містить описку щодо термінів оплат, яка ніяким чином не стосується числових значень-ціни Договору. Інвойс № EX/20 від 17/06/2024 має посиланням на контракт № 09/05 від 09.05.2024 та Специфікацію № 2 від 21.05.2024 до контракту № 09/05 від 09.05.2024.

Згідно платіжними інструкціям №58 від 06.06.2024 та №75 від 15.08.2024, які надані до митного оформлення, загальна суму становить 29752,50 дол. США, що не суперечить умовам. Специфікації № 2 від 21.05.2024 до Контракту № 09/05 від 09.05.2024, а саме: платіж за товар, поставлений в рахунок цього Контракту, має бути здійснений в доларах США, в такий спосіб: 3129,00 USD - часткова попередня оплата на рахунок продавця; 26596,50 USD після надання продавцем копій оригіналів документів на електронну скриньку покупця, а 1564,50 USD - оплата протягом 5 календарних днів після отримання та перевірки якості товару на складі покупця (загальна вартість товару за цією специфікацією 31290,00 USD, тобто вже після митного оформлення зазначеного в Специфікації товару.

Крім того, 16.09.2024, вже після митного оформлення вищезазначеного товару, ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» (Покупець) та «Q LAND AGRI WORLD» (продавець) уклали додаткову угоду б/н до Специфікації № 1 від 21.05.2024 до Контракту № 09/05 від 09.05.2024 та Специфікації № 2 від 21.05.2024 до Контракту № 09/05 від 09.05.2024, відповідно до якої «продавець зобов`язаний сплатити покупцеві штраф у розмірі 3049,20 USD (три тисячі сорок дев`ять доларів США, 20 центів) на підставі ч.2 п.9.3. Контракту № 09/05 від 09 травня 2024 р., п.1 Специфікації 1 від 09 травня 2024 р., та п 1 Специфікації 2 від 21 травня 2024 р до Контракту № 09/05 від 09 травня 2024 р. з метою врегулювання претензії покупця щодо якості Товару, поставленого покупцю на умовах Специфікації № 1 від 09 травня 2024 та Специфікації №2 від 21 травня 2024 р. (якість товару не відповідає умовам Специфікації 1 від 02 травня 2023 р. та Специфікації №2 від 21 травня 2024 р до Контракту № 02/05 від 02 травня 2023 р.). 1.2. Сторони дійшли згоди, що оплата у сумі 1484,70 USD, згідно п. 3 Специфікації 1 від 09 травня 2024 р та оплата у сумі 1564,50 USD згідно п. 3 Специфікації 2 від 21 травня 2024 р до Контракту № 09/05 від 09 травня 2024 р, зараховується продавцю від покупця за рахунок суми штрафу, який винен продавець покупцю згідно з даною Додатковою угодою».

Таким чином, зауваження митниці стосовно не надання банківських платіжних документів, що підтверджують оплату наданих транспортних послуг не свідчать про наявність розбіжностей у розумінні ст.53 МКУ.

Щодо того, що позивачем не надано будь-які платіжні документи, що підтверджують оплату послуг згідно рахунку №001-0924 від 06.09.2024 виставленого на виконання умов договору ТЕ № 008-2608 від 26.08.2024 укладеного з Liber Trans Ltd та заявки, якою узгоджуються послуги їх вартість та умови оплати.

Оплата за послуги, пов`язаних із наданням послуг транспортно-експедиторського обслуговування Liber Trans Ltd. на підставі рахунок №001-0924 від 06.09.2024 була здійснена згідно Платіжної інструкції № 53 від 25.09.2024 у сумі 3375,00 євро, вже після митного оформлення.

Відповідно ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» не міг надати до МД № 24UA46U3 від 09.09.2024 платіжні документи, що підтверджують оплату послуг по рахунку №001-0924 від 06.09.2024.

Водночас, ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» до МД № 24UA46U3 надало рахунок №001-0924 від 06.09.2024 з зазначенням виду послуг та суми 3375,00 євро за надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування Liber Trans Ltd. відповідно до Договору транспортно-експедиторського обслуговування № 008-2608 від 26.08.2024.

Щодо того, що до митного оформлення надано рахунок №134 від 06.09.2024 на підтвердження транспортних витрат, що виставлений на підставі договору №0002 від 17.04.2023 та заявки №192 від 04.09.2024, що складені між покупцем та ФОП ОСОБА_1 . Згідно п. 4.1. даного договору, ціни на ТЕО є договірними і визначається винятково виходячи з конкретної ситуації на ринку вантажних перевезень. Вартість послуги вказується у Заявках. Згідно наданої заявки №192 ціна перевезення погоджено у розмірі 107113,00 грн. з умовою оплати протягом 3 днів. Будь-які платіжні документи, що підтверджують оплату послуг згідно вищевказаного рахунку до митного оформлення не надано суд зазначає таке.

До МД № 24UA46U3 надавався Договір доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 з ФОП ОСОБА_1 . Відповідно до п.1 Предмет договору Експедитор (ФОП ОСОБА_1 ), який діє за дорученням клієнта (ТОВ «Торговий дім «Бімаркет») бере на себе зобов`язання виконати і організувати виконання визначених за цим Договором послуг по доставці вантажу, транспортом залучених третіх осіб (перевізників або експедиторів) і у зв`язку з цим зобов`язується:

1.1.Укладати з третіми особами Договори перевезення вантажу та інші Договори, необхідні для організації перевезення вантажу. Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст.1, 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Експедитори за дорученням клієнтів: забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України; фрахтують національні, іноземні судна та залучають інші транспортні засоби і забезпечують їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об`єкти для своєчасного відправлення вантажів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

Таким чином, за умовами вищезазначеного Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 ФОП ОСОБА_1 мала право залучати інших перевізників, з якими у ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» і не було договірних відносин.

Крім того, у заявці на перевезення вантажу (міжнародне) № 192 від 04.09.2024 до Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 про перевезення вантажу Констанца (Румунія) - Львів (Україна), Довідці від 20.02.2024 про витрати по доставці вантажу Констанца (Румунія)- Львів (Україна); Рахунку на оплату по доставці вантажу № 134 від 06.09.2024, які надавались до МД № 24UA46U3, вказано автотранспорт: RENAULT держ. номер НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , що збігається з даними в CMR № №235 від 06.09.2024.

З приводу того, що як вбачається із CMR №235 від 06.09.2024 фактично послуга по перевезенню надавалась LTD «Laman Trans Express» проте документів на підтвердження наявності будь-яких договірних відносин із даним перевізником до митного оформлення не надано. При цьому, заявкою №192 також не визначено перевізника, яким надаватиметься послуга суд зазначає.

У п. 4.3. розділу 4 Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 зазначено, що розрахунки між Експедитором та Клієнтом здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Експедитора протягом 3 календарних днів з дати отримання електронною поштою або засобами електронного документообігу від Експедитора: заявки на перевезення; рахунку акту виконаних робіт; товарно-транспортної накладної (ТТН) або міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) з відміткою: дата, підпис уповноваженої особи, завіреної печаткою/штампом отримувача про отримання вантажу. Оплата за дані транспортно-експедиторські послуги була здійснена позивачем у сумі 107113,00 грн. на підставі рахунку № 134 від 06.09.2024 після отримання зазначених документів 02.10.2024 (платіжна інструкція № 768 від 02.10.2024), що не суперечить умовам Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023, тобто вже після розмитнення і не могла бути надана під час розмитнення.

Натомість, на підтвердження вартості транспортних витрат до МД № 24UA46U3 надавався: заявка на перевезення вантажу (міжнародне) № 192 від 04.09.2024 до Договору доручення на надання транспортно-експедиторських послуг № 0002 від 17.04.2023 про перевезення вантажу Констанца (Румунія)- Львів (Україна), Довідка від 20.02.2024 про витрати по доставці вантажу Констанца (Румунія) - Львів (Україна); рахунок на оплату по доставці вантажу № 134 від 06.09.2024.

Таким чином, надані разом із митною декларацією документи дозволяли митному органу в повному обсязі встановити розмір транспортних витрат позивача, а відповідно аргументи позивача в цій частині є безпідставними.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що наведені відповідачем підстави, жодним чином не перешкоджають митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару на підставі наданих позивачем документів.

Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час, відповідачем суду не надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.

Крім того, враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 у справі № 820/6315/15 суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд звертає увагу, що надані до митного оформлення товару документи не містять ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості оцінюваного товару.

Як вказано в постанові Верховного Суду від 28.05.2019 в справі №818/6493/13-а однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Не наведення митницею в рішеннях про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару, передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товару визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази ЄАІС Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 813/5405/15, від 31.01.2020 у справі №804/7761/16 та відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню судом при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин в даній справі.

Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

На переконання суду, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість товару. Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії»[ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява N 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява N 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява N 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява N 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява N 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Yvonne van Duyn v.Home Office» зазначив, що "принцип юридичної визначеності" означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії". З огляду на «принцип юридичної визначеності», держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у Конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Також, судом встановлено, що в рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як резервний метод, та відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 20.06.2023 справі №1.380.2019.006247, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Беручи до уваги те, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900636/1 від 05.08.2024 та № UА 209000/2024/900699/1 від 10.09.2024 є правовими актами індивідуальної дії, суд констатує невідповідність таких рішень критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує його неоднозначне трактування, а тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати.

Разом з тим, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/002425 від 05.08.2024 та № UA209170/2024/002706 від 10.09.2024 є похідними від рішень про коригування митної вартості, а тому також підлягають скасуванню.

Надаючи оцінку Висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-2468 від 05.08.2024 за результатами проведення цінової експертизи зовнішньоекономічного контракту суд зазначає, що з огляду на предмет спору в цій справі необхідним є встановлення повноти наданих позивачем митному органу документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Згідно ж висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-2468 від 05.08.2024 Запорізькою ТПП проведено дослідження відповідності ціни товару, придбаного позивачем згідно з Контрактом від 09.05.2024 № 09/05, рівню цін постачальників подібної продукції з країни походження за вказаний період.

Таким чином, суд не приймає в якості доказу у справі вказаний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-2468 від 05.08.2024 як такий, що не має доказового значення у справі, а отже є неналежними доказами.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат визначений ст. 139 КАС України.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 7 267,20 грн.

Враховуючи викладене і задоволення позовних вимог, суд доходить висновку, що судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне рішення у сумі 7 267,20 грн.

Щодо стягнення на користь позивача витрат, пов`язаних з підготовкою експертного висновку в розмірі 5184,00 грн. суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 101 КАС України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частиною 1 ст.106 КАС регламентовано, що експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться на замовлення учасника справи.

Суд зазначає, що склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

У постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 Верховний Суд сформував правовий висновок, що, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Отже, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права (пункти 177-180 мотивувальної частини).

З огляду на вищезазначене, та те, що висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-2468 від 05.08.2024 визнаний судом неналежними доказами, тобто вони не врахований судом при прийнятті рішення, суд прийшов до висновку, про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судових витрат позивача, пов`язаних із проведенням експертизи.

На підставі вказаного, вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат, пов`язаних з підготовкою експертних висновків, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» (69083, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, 4а, ) представник Трафимова Юлія Юріївна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Тадеуша, буд. 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2024/900636/1 від 05.08.2024 та № UА 209000/2024/900699/1 від 10.09.2024 прийняті Львівською митницею (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1, код ЄДРПОУ ВП 43971343).

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/002425 від 05.08.2024 та № UA209170/2024/002706 від 10.09.2024 прийняті Львівською митницею (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бімаркет» (69083, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, 4 а, ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд. 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7267,20 грн. (сім тисяч двісті шістдесят сім гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 11 квітня 2025 року.

Суддя О.О. Артоуз