Справа № 380/23579/24
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 рокусправа № 380/23579/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України у Львівській області (Пустомитівського Відділу обслуговування громадян (сервісний центр)), Головного Управління Пенсійного Фонду України у м. Київ ( Відділу перерахунку пенсій управління №2), про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України у Львівській області (Пустомитівського Відділу обслуговування громадян (сервісний центр)), Головного Управління Пенсійного Фонду України у м. Київ ( Відділу перерахунку пенсій управління №2), з вимогами:

- Визнати протиправним та скасувати Рішення про пенсійне забезпечення ОСОБА_2 №80 від 26.09.2024 р. ГУ ПФУ в м. Києві, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723, через відсутність підстав для переводу мене на інший вид пенсії;

- 3обов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п. 10 Розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3902 . на підставі моєї заяви зареєстрованої 18 вересня 2024 р. за №3902 з урахуванням довідок, а саме:

Довідки про складові заробітної плати для державного службовця який до 01 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби , або який працював у державних органах що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №598-13-01-10-00-11 від 18.09.2024 р.;

Довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця який до 01.01.2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби , або який працював у державних органах , що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) №599-13-01-10-00-11 від 18.09.2024 р..

Довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця який до 01.01.2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби , або який працював у державних органах ,що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби ( за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) №72-13-01-10-21 від 18.09.2024 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. Позивач з метою переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач 18.09.2024 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із відповідною заявою та довідками про складові заробітної плати №598-13-01-10-00-11 від 18.09.2024, №599-13-01-10-00-11 від 18.09.2024 та №72-13-01-10-21 від 18.09.2024. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, від 26.09.2024 №80 відмовило у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII із врахуванням наданих Довідок, оскільки позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону 1058, згідно з якого не передбачено перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням заробітної плати. Вважає, що оскільки на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ не перебував на державній службі, досяг необхідного віку та у нього наявний необхідний страховий стаж, в тому числі стаж державної служби понад 23 роки, то він має право на призначення пенсії в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу, тобто на підставі наданих довідок №598-13-01-10-00-11 від 18.09.2024, №599-13-01-10-00-11 від 18.09.2024 та №72-13-01-10-21 від 18.09.2024. Вважаючи поведінку відповідача щодо неповноти розрахунку з ним протиправною, звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 22.11.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 22696ел від 08.12.2024) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №380/16010/24 зобов`язаного Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2023 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України №3723 з урахуванням висновків суду. На виконання цього рішення ГУ ПФУ у Львівській області здійснено переведення з пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсії відповідно до закону України «Про державну службу» із зарахуванням до стажу державної служби періоду роботи з 05.02.1995 по 27.04.2023. 18.09.2024 позивач повторно звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідок від 18.09.2024 №598-13-01-10-00-11, №599-13-01-10-00-11та №72-13-01-10-21. За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві , яке прийняло рішення №80 від 26.09.2024 про відмову у перерахунку пенсії. Оскільки Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області у спірних правовідносинах не здійснювало розгляд заяви позивача по суті, відтак не приймалось жодних рішень та не вчиняло жодних дій відносно позивача. Просить відмовити у задоволенні позову.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 94741 від 24.12.2024) у якому проти позову заперечив та вказав, що відповідно до Закону 889, з застосуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01 лютого 2019 по 31 січня 2024 (№27/78 від 26.02.2024), то у зв`язку зі змінами в умовах оплати праці державних службовців не було врегульовано питання щодо застосування Порядку №622. В подальшому, постановою Кабінетів Міністрів України від 12.07.2024 №823 внесено зміни до Порядку №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» зокрема, згідно п. 4-1 для державних службовців, які працювали з 1 січня 2024 р. в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням: посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом); розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи. Розмір посадового окладу визначається за останньою займаною особою посадою державної служби, передбаченою штатним розписом державного органу, на дату звільнення або звернення особи за призначенням пенсії.

Особам, які працювали на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, і мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат, зазначених в абзацах третьому п`ятому пункту 4 цього Порядку, починаючи з 1 січня 2024 р. за вибором таких осіб визначається в середньомісячних сумах за період з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи або за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше 1 січня 2024 р., визначених за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) державної служби у штатному розписі державного органу, встановленою на основі класифікаційного коду, в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за визначеним класифікаційним кодом.

Враховуючи вищезазначене, вважає, що немає правових підстав для врахування позивачу довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). Просив у задоволенні позову відмовити.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх.№4453 від 20.01.2025) у якій підтримує позовні вимоги.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 25.11.2020.

Позивач 27.04.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з метою переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з відповідною заявою та доданими документами.

За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області розглянувши заяву позивача прийняло рішення від 04.05.2023 №80, про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу", оскільки відсутній стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державного службовця.

Позивач не погодився із цим рішенням та оскаржив його до Львівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №380/16010/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 80 від 04.05.2023 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком, призначеної йому відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону № 3723-XII. Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2023 про переведення з пенсії за віком, призначеної йому відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону № 3723-XII з урахуванням висновків суду за наслідками розгляду цієї справи.

На виконання вищезгаданого рішення Головним управлінням Пенсійного фонду у Львівській області здійснено переведення позивача з пенсії по віку призначеної відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» із зарахуванням до стажу державної служби період роботи з 05.12.1995 по 27.04.2023.

18.09.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Львові про переведення його з пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу», подавши до такої заяви довідки про складові заробітної плати №598-13-01-10-00-11 від 18.09.2024, №599-13-01-10-00-11 від 18.09.2024 та №72-13-01-10-21 від 18.09.2024.

За принципом екстериторіальності заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду у м. Києві та прийнято оскаржуване рішення №80 від 26.09.2024, яким відмовлено позивачу у переведені на пенсію державного службовця, оскільки пенсія позивача не підлягає перерахунку при збільшені заробітної плати.

Позивач вважаючи таку відмову протиправною, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суД керувався таким.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(далі - Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Досягнувши пенсійного віку та маючи загальний стаж роботи державної служби, позивач набув право на вибір пенсії, яка може йому виплачуватись: за віком відповідно до Закону №1058-IV; за віком як державному службовцю з особливим порядок її обчислення виходячи із заробітної плати за роботу на державній службі.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Цими пунктами передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Зокрема, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абз. 1 ч.1ст. 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІпісля 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна позиція щодо застосування вищезазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №569/350/17, від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а та від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а, від 17.05.2021 року у справі № 607/5615/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2024 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перехід на інший вид пенсії пенсію державного службовця відповідно до Закону №889-VIII. На момент звернення із даною заявою позивач отримував пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV.

Судом встановлено, що позивачу відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з тим, що проведення перерахунків пенсій, призначених згідно із Законом №889-VIII, діючим законодавством не передбачено, а тому не взято до уваги довідки №598-13-01-10-00-11 від 18.09.2024, №599-13-01-10-00-11 від 18.09.2024 та №72-13-01-10-21 від 18.09.2024 видані Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Частиною першою статті 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії.

Перерахунок пенсії за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством. Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, а наявність правових підстав для переведення позивачки на пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ пов`язана виключно з дотриманням вимог, визначених пунктами 10 та 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII.

Позивач раніше отримував пенсію відповідно до Закону №3723-XII, однак це, не позбавляє його права перейти з пенсії за віком, яку він отримує наразі за Законом №1058-IV, на пенсію в межах дії Закону №889-VIII, адже за наявності в особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший або звернутись із заявою про переведення пенсії за іншим законом. Одержавши заяву позивача про переведення на пенсію за іншим законом, відповідач міг виходити лише з оцінки об`єктивних обставин, тобто відповідного права особи, яке вона має, або ж відсутності такого права (наприклад за відсутності необхідного стажу роботи на посадах державної служби станом на відповідний момент часу).

Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, ст. 37 Закону №3723-XII не містять обмеження щодо неможливості призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII особам, яким до 01.05.2016 (дата набрання чинності Закону №889-VІІІ) призначалась пенсія відповідно до Закону №3723-XII.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VII, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані.

Відтак, станом на час звернення до відповідача із заявою про переведення із пенсії за вислугу років на пенсію державного службовця позивач мав необхідний стаж (вислугу років) державного службовця, що підтверджується матеріалами справи, а тому відмова пенсійного органу у переведенні його на пенсію державного службовця є протиправною.

Разом з тим суд звертає увагу, що право позивача на призначення пенсії відповідно до Закону №889-VIII сторонами не оспорюється, позиція відповідача полягає у тому, що переведення позивача на пенсію держслужбовця без урахування довідок №598-13-01-10-00-11 від 18.09.2024, №599-13-01-10-00-11 від 18.09.2024 та №72-13-01-10-21 від 18.09.2024 видані Головним управлінням ДПС у Львівській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Так, станом на момент звернення із заявою перехід на пенсію державного службовця позивач отримує за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.11.2020.

Також суд звертає увагу, що врахування довідок №598-13-01-10-00-11 від 18.09.2024, №599-13-01-10-00-11 від 18.09.2024 та №72-13-01-10-21 від 18.09.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби, оскільки стаж державної служби складає менше 20 років, не буде передвчасною вимогою, оскільки під час відмови в переході на пенсію державного службовця вони були предметом розгляду так як надавалися під час звернення із заявою від 18.09.2024.

Так до заяви від 18.09.2024 позивач долучив копії №598-13-01-10-00-11 від 18.09.2024, №599-13-01-10-00-11 від 18.09.2024 та №72-13-01-10-21 від 18.09.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років) за посадою заступник начальника управління начальник відділу та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням, згідно форми, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України 17 січня 2017 № 1-3.

Суд зазначає, що позивач на час звернення за призначенням пенсії не займав посаду державної служби, тому з урахуванням положень ст. 37 Закону №3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, пенсія позивачу підлягає обчисленню у відсотковому співвідношенні від заробітку, зазначеного у відповідних довідках.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 у справі №340/4184/21 та узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13.02.2019 у справі №822/524/18.

Отже, станом на час звернення до відповідача із заявою про переведення із пенсії за вислугу років на пенсію державного службовця позивач мав необхідний стаж (вислугу років) державного службовця, що підтверджується матеріалами справи, а тому відмова пенсійного органу у переведенні його на пенсію державного службовця є протиправною.

З огляду на вказане, суд висновує, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві №80 від 26.09.2024, яким відмовлено у переведенні позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єкті владних повноважень, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів на підтвердження правомірності своїх дій, які є предметом оскарження.

Доводи відповідача про правомірність таких спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі доводи судом до уваги не беруться.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у сумі 2000 грн, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суд досліджує на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатським об`єднанням «Правовий центр «Професіонал» в особі голови об`єднання Гордієнко О.Ю. на підставі договору про надання правової допомоги № 06/24 від 10.09.2024 (далі - договір) та ордеру серії ВС № 1325997 від 18.11.2024.

Відповідно до п. 3.1 договору правова допомога оплачується у розмірі 3000 грн., шляхом перерахунку суми визначеної п.3.1. Договору на розрахунковий рахунок виконавця.

З урахуванням того, що вказана справа була розглянута в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання як справа незначної складності, суд дійшов висновку, що зазначений гонорар не є співмірним з обсягом проведеної роботи і вважає можливим стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 1500,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262, 293-295, суд

у х в а л и в:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; ) Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві ( 04053, м. Київ вул. Бульварно - Кудрявська 16, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення про пенсійне забезпечення Шудлак Iвана Mихайловича №80 від 26.09.2024 р. ГУ ПФУ в м. Києві, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723, через відсутність підстав для переводу на інший вид пенсії.

3. 3обов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 , з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п. 10 Розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3902 . на підставі заяви від18 вересня 2024 р. з урахуванням довідок про складові заробітної плати для державного службовця №598-13-01-10-00-11 від 18.09.2024, №599-13-01-10-00-11 від 18.09.2024 та №72-13-01-10-21 від 18.09.2024.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві () 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 к. сплаченого судового збору.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві () 1500 (одна п`ятсот) грн 00 к. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна