Справа № 468/622/24
Суддя: Янчук С. В.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/622/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Янчука С.В., секретаря Ландак А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка адміністративну справу за позовом Герасимчук Світлани Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 по накладенню на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.2 КУпАП.

Посилаючись на неправомірність оскарженої ним постанови, позивач вказав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП, оскільки розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 для оповіщення та вручення повістки ОСОБА_2 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26.02.2024 р. до ПП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », керівником якого є ОСОБА_1 не надходило.

У зв`язку з цим позивач просив скасувати оскаржувану постанову без номеру від 11.03.2024 року та закрити провадження у справі.

Ухвалою від 27.03.2024 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувані у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткові докази.

24.06.2024 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, оскільки в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення.

25.03.2025 року представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без участі останнього та позивача, позов підтримують, просять задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином. Заяв, клопотань від нього не надходило.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За такого, оскільки усі учасники даної справи повідомленні відповідно до положень ст. 268 КАС України, до суду не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, то суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи (копію протоколу про адміністративне правопорушення без номеру від 29.02.2023 року; копію постанови без номеру від 11.03.2024 року, копію адвокатського запиту від 07.03.2024року; копію заперечення до протоколу від 07.03.2024; копію відзиву з додатками), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі

Це означає, що ч.2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 29.02.2023 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 ч.2 КУпАП у зв`язку з тим, що останній перебуваючи на посаді директора ПП «Дживальдіс» не виконав розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.01.2024 р. та 26.02.2024р. щодо обов`язку надати до ІНФОРМАЦІЯ_3 письмової інформації про оповіщення військовозобов`язаного мешканця Баштанського району ОСОБА_2 , не організував та не вчинив оповіщення військовозобов`язаного, не забезпечив його прибуття на визначену у розпорядженнях дату, чим порушив Закон України «Про оборону України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ПКМУ №1487 від 30.12.2022р, вчинивши правопорушення в особливий період воєнного стану.

Протокол складений за відсутності позивача та в тексті протоколу вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 11.03.2024 року.

11.03.2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. на підставі складеного 29.02.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_5 протоколу за не виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.01.2024р. та 26.02.2024р. щодо обов`язку надати до ІНФОРМАЦІЯ_3 письмової інформації про оповіщення військовозобов`язаного мешканця Баштанського району ОСОБА_2 , не організацію та не вчинення оповіщення військовозобов`язаного, не забезпечення його прибуття на визначену у розпорядженнях дату, чим порушив Закон України «Про оборону України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ПКМУ №1487 від 30.12.2022р, вчинивши правопорушення в особливий період воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1, 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, пунктом 32 Постанови КМУ №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 р. передбачено, що у разі отримання розпорядження відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору), до органів СБУ, Служби зовнішньої розвідкидля оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних (резервістів)виконавчі органи сільських, селищних, міських рад:

-відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

-здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання шляхом вручення під їх особистий підпис у картках первинного обліку повісток (додаток 11, для призовників - додаток 18 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352;

-у триденний строк письмово повідомляють районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про результати оповіщення, виконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вимог законодавства;

-забезпечують контроль за прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.

Позивачем під час розгляду справи вказано, що розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.01.2024р. та 26.02.2024р. про оповіщення військовозобов`язаного мешканця Баштанського району ОСОБА_2 на адресу ПП «ДЖИВАЛЬДІС» керівником якого є ОСОБА_1 не надходило. Вище вказане підтверджується також матеріалами справи, оскільки відповідачем у відзиві та безпосередньо додатках до нього не доведено протилежне.

Так, належним доказом направлення розпорядження про оповіщення відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (надалі Правила), є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Відповідно до пункту 19 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належним доказом направлення розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.01.2024р. та 26.02.2024р. про оповіщення військовозобов`язаного мешканця Баштанського району ОСОБА_2 на адресу ПП «ДЖИВАЛЬДІС» керівником якого є ОСОБА_1 є оригінали фіскального чеку (квитанції) та опису вкладення, в якому зазначені: повне найменування адресата, його поштова адреса та поіменний перелік документів, що надсилається на його адресу або конверт який з вищевказаним розпорядженням, який повернуто назад у зв`язку з відмовою адресата в його отриманні по закінченню терміну зберігання.

В даній справі доказів направлення вищевказаного розпорядження, відповідачем не надано.

Крім того, протокол без номеру від 29.02.2023, на підставі якого винесена оскаржувана постанова містить ряд суперечностей, а саме в протоколі зазначено дата складення протоколу «29.02.2023», а позивача притягнуто до відповідальності на підставі протоколу від «29.02.2024». Ні протоколу, ні постанові відповідальним працівником під час їх складення не присвоєно порядковий номер, що є порушенням Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відтак, враховуючи наведене в сукупності, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення До того ж, суду не надано документу, який би вказував, що викладену у протоколі дату його складання слід вважати опискою.

З огляду на принцип презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, є недоведеним.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має вагомі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Комплекс описаного вище свідчить про відсутність в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

Що стосується наслідків скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності то, відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

За такого, скасування постанови та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) можливе лише тоді, коли оскаржена постанова винесена органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу.

В даному ж випадку постанова винесена органом (посадовою особою), правомочним вирішувати цю справу, тому відсутні підстави для направлення справи на новий розгляд.

У зв`язку з цим, постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню, тому на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73-77, 90, 242-244, 246, 250-251, 271, 273 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову без номеру від 11.03.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 210-1 ч.2 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ),

Повне рішення суду складене 25.03.2025 року.

СУДДЯ: