Справа № 320/1007/25
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі

без проведення судового засідання

14 квітня 2025 року Київ № 320/1007/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Державної прикордонної служби України, Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області № 17 від 06.02.2023 року про заборону в`їзду в Україну громадянину Азейбарджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 (три роки);

- зобов`язати уповноважених осіб Державної прикордонної служби України виключити з бази даних інформацію щодо громадянина Азейбарджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 як особи, якій згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області № 3532/298/1 від 10 березня 2023 року про скасування посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 , видане громадянину Азейбарджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати уповноважену особу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області видалити дані які стосуються громадянина Азейбарджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме даних щодо посвідки на постійне проживання які внесені до ЄІАС УМП ІП "ФМ "Недійсні документи";

- зобов`язати повноважену особу Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, на території обслуговування якої задекларовано/зареєстровано місце проживання громадянина Азейбарджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , видалити відповідні зміни з реєстру територіальної громади про припинення підстав для перебування на території України (про визнання недійсною посвідки на постійне проживання) громадянину Азейбарджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Позивач недоліки позовної заяви усунув, надав суду уточнену позовну заяву, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області № 17 від 06.02.2023 року про заборону в`їзду в Україну громадянину Азейбарджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), 09.0і. 1995 р.н. строком на 3 (три роки);

- зобов`язати уповноважених осіб Державної прикордонної служби України виключити з бази даних інформацію щодо громадянина Азейбарджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 як особи, якій згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області № 3532/298/1 від 10 березня 2023 року про скасування посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 , видане громадянину Азейбарджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати уповноважену особу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області видалити дані які стосуються громадянина Азейбарджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме даних щодо посвідки на постійне проживання які внесені до ЄІАС УМГІІГІ "ФМ "Недійсні документи".

- зобов`язати уповноважену особу Вишневої міської територіальної громади, на території обслуговування якої задекларовано/зареєстровано місце проживання громадянина Азейбарджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , видалити відповідні зміни з реєстру територіальної громади про припинення підстав для перебування на території України (про визнання недійсною посвідки на постійне проживання) громадянину Азейбарджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом із позовною заявою від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, у якій зазначено, що згідно тексту самого рішення про скасування посвідки на постійне проживання, таке рішення прийнято на підставі підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 321 (далі - Порядок № 321).

Так, у п. 64 Порядку № 321 визначено підстави за яких посвідка скасовується ДМС або територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав. Підпунктом 1 п. 64 Порядку № 321 підставою для скасування посвідки є скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до ст. 12 Закону України "Про імміграцію". З 03.04.2023 року і по 16.07.2023 року тривав процес оскарження рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 10.03.204 № 298 про скасування дозволу на імміграцію в Україну для ОСОБА_1 , доти були підстави для дії рішення щодо скасування посвідки.

Оскільки 16.07.2024 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 у справі № 320/10404/23, яким скасовано рішення про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 , набуло законної сили, а відтак лише 16.07.2023 перестали існувати підстави, передбачені пп. 1 п. 64 Порядку № 321 для скасування посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 .

Оскільки рішення про скасування посвідки на постійне проживання винесена на підставі рішення про скасування дозволу на імміграцію, вищезазначені аргументи дають підстави звернутися до суду із вказаною заявою про поновлення строку звернення до суду за захистом прав та законних інтересів позивача

Розглянувши клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відтак чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно зі статтями 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Положеннями статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положеннями частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені встановлюються судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (частина перша, частина четверта статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з тим в контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", згідно з якою, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання необхідно звертати увагу на обставини справи.

У справі "Bellet v. Fгаnсе" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Беручи до уваги норми Конституції України, а також враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд вважає, що причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 з цією позовною заявою до адміністративного суду є поважними, а тому, пропущений процесуальний строк звернення до суду необхідно поновити.

Спір виник із публічно-правових відносин та відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 та 172 Кодексу адміністративного судочинства України, і подана з дотриманням правил підсудності особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, немає.

Відповідно до положень статей 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, справу належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи.

Частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З огляду на наявні матеріали справи, для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність витребування доказів.

Визнавши подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, керуючись статтями 12, 171, 243, 248, 256, 257, 259-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з цією позовною заявою.

Відкрити провадження в адміністративній справі. Справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Запропонувати відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву. При цьому, роз`яснити відповідачеві, що в силу приписів частин третьої, четвертої та шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву мають бути додані: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Попередити відповідачів, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Позивач протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позовну заяву має право подати до суду відповідь на відзив.

Заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів можуть бути подані відповідачами до суду протягом трьох днів з дня отримання відповіді на відзив.

Роз`яснити позивачу та відповідачам, що згідно зі статтями 163, 164 Кодексу адміністративного судочинства України до відповіді на відзив та заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою-четвертою статті 162 цього ж Кодексу.

Витребувати докази за власною ініціативою від відповідача Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області: письмові пояснення з приводу фактичних обставин та юридичних підстав, покладених в основу прийняття оскаржуваних рішень, а також належним чином засвідчені копії усіх документів, що стали підставою для їх прийняття.

Витребувані документи надати суду у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно із частиною дев`ятою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя Басай О.В.