Справа № 440/13562/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р. Справа № 440/13562/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський) від 18.12.2024 року по справі № 440/13562/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області №69 від 30.08.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити повторний розгляд заяви позивача ОСОБА_1 від 24.07.2023 про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 23.06.1990 по 06.05.2008 в Полтавському АТП-15327 з урахуванням записів, відображених у довідці ВАТ "Полтавське АТП-15327" від 26.06.2013 № 01/05-61.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області № 69 від 30.08.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити повторний розгляд заяви позивача ОСОБА_1 від 24.07.2024 про зарахування стажу роботи по суті порушеного в ній питання та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду вказаних у рішенні.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) та на правничу допомогу у розмірі 1000,00 (одна тисяча гривень).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи з 23.06.1990 по 06.05.2008 стала відсутність відомостей про постійну зайнятість водієм на міському пасажирському транспорті. Вказує, що позивач безпідставно заявив вимогу до Управління про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 23.06.1990 по 06.05.2008 в Полтавському АТП 15327 з урахуванням записів, відображених у довідці ВАТ "Полтавське АТП-15327" від 26.06.2013 № 01/05-61, оскільки дана довідка позивачем на розгляд комісії до заяви від 24.07.2024 не надавалась. Крім того зауважує, що до повноважень Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні ПФУ в Полтавській області належить саме підтвердження стажу роботи, а не його зарахування.

Позивач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 24 липня 2024 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про підтвердження стажу роботи з 23.06.1990 по 06.05.2008 /а.с. 35/.

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області № 69 від 30.08.2024 відмовлено позивачу в підтверджені періоду роботи, передбаченої п.8 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23.06.1990 по 06.05.2008 /а.с. 70-71/.

Вважаючи свої права порушеними протиправним рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням від 30.08.2024 № 69 відмовлено ОСОБА_1 у підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.06.1990 по 06.05.2008 виключно з підстав відсутності відомостей про постійну зайнятість водієм на міському пасажирському транспорті. Проте вимоги пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не вимагають підтвердження постійної зайнятості на відповідних роботах. В зв`язку з чим суд зробив висновок про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішенням від 30.08.2024 № 69.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Аналогічно згідно з пунктом 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105, прийнятою відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії /надалі - Порядок № 18-1/, який визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи:

для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника;

до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 18-1 дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали:

на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України;

на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років;

у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі - періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Відповідно до пунктів 3-4, 6 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Згідно з пунктами 10-11 та 14-15 Порядку № 18-1 рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи (додаток 1) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.

Із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються:

документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

трудова книжка;

документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника.

Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.

Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.

Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що процедура підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи: 1) для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника та 2) до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, має певні особливості.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637).

Пунктами 1 та 2 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно наявних записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 /а.с. 11-13/:

23.06.1990 - прийнятий на роботу слюсарем другого розряду на дільницю ТО-2 Полтавського АТП 15327;

06.08.1990 - направлений на курси перепідготовки водіїв категорії «Д»;

09.10.1990 - переведений в зв`язку з закінченням курсів водієм третього класу на автомобілі всіх типів і марок;

записом №8 встановлено, що згідно наказу ФДМУ по Полтавській області від 16.07.1997 № 302 Полтавське АТП 15327 перетворене у ВАТ «Полтавське АТП 15327.

20.03.2008 - присвоєно другий клас водія;

06.05.2008 - звільнений за згодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Постанова № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку № 637 також визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Єдиною підставою відмови у підтвердженні страхового стажу ОСОБА_1 відповідач визначив відсутність відомостей про постійну зайнятість водієм на міському пасажирському транспорті.

Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції норми п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не містять вимоги про підтвердження постійної зайнятості на відповідних роботах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення № 69 від 30.08.2024 підлягає скасуванню.

Крім того, довідкою від 26 червня 2013 року виданою ліквідатором ВАТ «Полтавське АТП 15327» Авраменком І.М. про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 01/05-61 відповідно до п.20 Порядку за формою, визначеною додатком № 5 Порядку, підтверджено, що позивач працював повний робочий день в ВАТ «Полтавське АТП 15327» і за період з 13.10.1990 по 06.05.2008 виконував перевезення пасажирів на міських маршрутах в АК 2, АК 1 за професією водій автобуса. Підставою для видачі довідки є документи особової справи. В довідці вказано код 8323.2 (Водії автобусів, тролейбусів та трамваїв (на роботах середньої кваліфікації)) за Класифікатором професій ДК 003-95, затвердженого наказом Держстандарту України від 27 липня 1995 р. № 257. Вказано, що стаж роботи за вказаною професією становить 17 років, 8 місяців 23 дні /зв.а.с. 10/.

Стосовно доводів відповідача про те, що позивач Довідку від 26.06.2013 не долучав до своєї заяви, колегія суддів зазначає, що відповідач не позбавлений можливості її врахувати при повторному розгляді такої заяви.

Водночас, колегія суддів не погоджується з обраним судом першої інстанції способом захисту прав позивача, з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 Порядку № 18-1 основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішення щодо підтвердження стажу роботи або відмови в його підтвердженні в установленому порядку.

24.07.2024 ОСОБА_1 подав до Комісії заяву про підтвердження стажу роботи (за формою Додатку 1 до п. 6 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).

Отже, належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити повторний розгляд заяви позивача ОСОБА_1 від 24.07.2024 про підтвердження стажу роботи по суті порушеного в ній питання та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, враховуючи невірне визначення судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в цій частині.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зміни судового рішення та викладення першого абзацу резолютивної частини рішення в іншій редакції.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 по справі № 440/13562/24 - змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в наступній редакції:

"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити повторний розгляд заяви позивача ОСОБА_1 від 24.07.2024 про підтвердження стажу роботи по суті порушеного в ній питання та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду."

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 по справі №440/13562/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов