Справа № 240/19493/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 квітня 2025 року м. Житомир

справа №240/19493/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні, у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 позов ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обрахунку пенсії ОСОБА_1 без застосування ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ із збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII в частині збільшення розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, починаючи з 07.08.2024.

02 квітня 2024 року представник позивача (адвокат Дзісь А.Р.) звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі (за вх.№25012/25).

В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що судом при ухваленні судового рішення у справі №240/19493/24, не вирішено питання щодо зобов"язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії здійснити відповідно до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні).

Зважаючи на те що рішення суду у даній справі прийнято у письмовому провадженні, то суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Розглядаючи подану заяву, суд зазначає наступне.

Статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено ухвалення додаткового судового рішення.

Частиною 1 ст.252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, положеннями КАС України визначено вичерпний перелік підстав за наявності яких, суд може ухвалити додаткове судове рішення.

Тобто, в будь-яких інших випадках, не передбачених зазначеною нормою закону, у суду відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до ч.3 та 4 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2019 у справі №240/6150/18 вказав, що додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Суд зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії із збільшенням її розміру на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, відповідно до частини 2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", без застосування двоскладової формули, передбаченої частини 2 ст.27 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 07.08.2024.

В свою чергу в мотивувальній частині рішення суду вказано:

" Відтак, позивач має право на перерахунок пенсії із збільшенням пенсії на 1 (один) процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно з пунктом 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Доводи Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області щодо неможливості застосування до позивача частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з не призначенням особі пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двохскладова формула) суд вважає безпідставними, зважаючи на таке.

Пенсія позивачу призначена до внесення до закону змін, які передбачили цю умову (тобто до 11.10.2017), а попередня редакція цієї статті передбачала пільгове обчислення понаднормативного стажу без умови призначення пенсії на підставі частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначені зміни стосуються тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення цих змін.

Оскільки пенсія позивачу не призначається вперше, а підлягає перерахунку, то на неї не поширюється вказана умова.

З урахуванням вищезазначеного, перерахунок пенсії позивача на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для нього мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік."

Крім того, судом враховано, що підставою для відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії слугував умовний розрахунок його пенсії, з якого відповідач зробив висновок про недоцільність його проведення, оскільки розмір пенсії підлягатиме зменшенню.

З огляду викладене, суд дійшов висновку про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обрахунку пенсії позивача із застосування ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років.

Суд наголошує, що під час розгляду справи судом визнано за позивачем право на перерахунок пенсії за віком відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ в редакції, що була чинною до 11.10.2017.

З огляду на викладене, під час розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, судом розглянуто всі позовні вимоги, з приводу яких досліджувалися докази та вирішено спосіб виконання рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що рішення викладено з додержанням норм, передбачених КАС України.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

ухвалив:

1. У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №240/19493/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко