Справа № 216/729/25
Суддя: ГАЙТКО Л. А.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/729/25
провадження №2-а/216/27/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайтко Л.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Маленької Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3825331про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, винесену 09.01.2025 інспектором полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Суворовим Р.І.

Ухвалою від 10.02.2025 відкрито провадження у справі, та постановлено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що постановою інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг, Управління поліції у Дніпропетровській області Суворовим Р.І.ЕНА № 3825331 від 09.01.2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

ОСОБА_1 ніяким чином не порушував ПДР України, а рухався з чітким додержанням ПДР України. Так, виїжджаючи з прилеглої території жодних знаків взагалі не було встановлено, а тим більше дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» чи будь-яких інших, які б встановлювали напрямок руху транспортних засобів.

Всі вищевказані обставини, він доводив до відома інспектора патрульної поліції, проте, не взявши до уваги його пояснення та пояснення свідка, який перебував разом з водієм у автомобілі, а саме ОСОБА_2 , а також всі обставини, які сам інспектор бачив на власні очі, інспектор патрульної поліції почав розгляд справи про адміністративне порушення й виніс постанову (копія додається до позову).

На вимогу надати докази факту вчинення адміністративного правопорушення, відповідач надав на огляд відеозапис, однак останній взагалі не відображає обставин адміністративного правопорушення та не містить інформації, що позивач саме здійснив в`їзд на територію обумовлену дорожнім знаком 3.21 «В`їзд заборонено».

Таким чином, ОСОБА_1 не було ніяким чином порушено п. 8.4в ПДР України, а відтак в його діях не має складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України, а отже, вважає, що постанова підлягає скасуванню.

У своїй відповіді на позовну заяву представник відповідач зазначив, що Пунктом 3.34 розділу 33 ПДР України до заборонних знаків віднесено знак 3.21 «В`їзд заборонено». Забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватися разом з табличкою 7.9; запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту.

Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

09.01.2025 під час несення служби у Дніпропетровській області, інспектором полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України. Оскільки правопорушення мало місце, а відповідно до ст. 19 Конституції України - Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, представившись згідно ч.3 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", була наголошена причина звернення, а саме те що водій порушив вимоги ПДР України.

Оскільки згідно ч.1, п.2, ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" - були підстави для перевірки документів особи, а саме: Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчуюсь особу, та/або, документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках - якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та керуючись п.2.4. "а" Правил дорожнього руху України в якому наголошується наступне: "На вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись, а також пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1, а саме: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; г)поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Думка позивача та незгода його з притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Під час несення служби, у м. Кривому Розі, по вул. Льотчиків, 18 у Саксаганському районі інспектором було помічено транспортний засіб Volkswagen Touareg, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом, порушив вимогу пункту 8.4. «в» Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом та порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено». Факт руху зафіксовано на автомобільний реєстратор Xiaomi та БК 475183 (відеозаписи додаються)

В наступному, в ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Clip 0 з 06 хв. 00 сек). Позивачем було надано усне пояснення щодо причин вчинення порушення та зазначив, що хоче адвоката. Інспектор сказав добре визивайте, що підтверджується відеозаписом доданим до матеріалів справи. Також інспектор запитав; «Вам зрозумілі права та чи бажає ви ними скористатися ?», нащо позивач відповідь: «Так, все зрозуміло, буду чекати адвоката». Також на місці розгляду справи було ознайомлено з доказами, а саме з відео записом з автомобільного реєстратора Clip 0 з 11 хв.50 сек.

Під час дослідження у водія запитали «Бачите, ось знак стоїть 3.21?» водій відповідь, що так, але він не повинен бачити його.

Від отримання копії постанови на місці розгляду справи, гр. ОСОБА_1 відмовився та відразу сказав, що він отримає її поштою, отримувати на місці не буде Clip 0 з 01 хв. 20 сек.

Щодо того, що ОСОБА_1 не було ніяким чином порушено п. 8.4в ПДР України, а відтак в його діях не має складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України, а отже, вважаємо, що постанова підлягає скасуванню.

Ці твердження спростовуються наданими до суду відеозаписами:

На відеофайлі IMG_2841 з 00 хв. 07 сек. зафіксовано встановлений забороняючий знак 3.21 «В`їзд заборонено».

На відеофайлі IMG_2840 з 00 хв. 05 сек. зафіксовано рух транспортного засобу VolkswagenTouareg, д/н НОМЕР_1 з порушенням ПДР України.

На відео файлі Clip 0 зафіксовано, як інспектор запитав у водія «Ви бачили знак односторонній рух та знак, який забороняє в`їзд?» нащо отримав відповідь: «Ні». Також, гр. ОСОБА_3 зазначив, що він має права не бачити цей знак. Інспектор зауважив, що водій помиляється та повинен дотримуватись ПДР України, дорожні знаки встановлюються для водіїв. Водій зазначив, що він не виїхав на головну дорогу, тому вважає, що він не вчинив порушення ПДР України.

Також, зафіксовано усне пояснення, що машина виїхала з мойки та інспектор поліції мав би поставитись з розумінням, як рухатись водію по такому болоту (Clip 0 з 07 хв. 40 сек). Отже, своїми поясненням останній визнає вчинення адміністративного правопорушення п. 8.4 в ПДР України

Також зазначила, що порушення правил дорожнього руху, за які настає адміністративна відповідальність, мають формальний склад, і для накладення санкції достатньо встановлення факту порушення правил, норм і стандартів щодо безпеки руху та експлуатації транспорту.

Отже співробітником поліції винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП, яка встановлюють загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. А також ст. 33 КУпАП. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано.

Позивач в адміністративному позові не надав доказів того, що він не порушував правил дорожнього руху.

Враховуючи, що фактично позивачем було вчинено адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується доданими до справи доказами, вважаємо, що у Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області не має підстав для задоволення позову.

Таким чином, зважаючи на викладене, вважаємо, що постанова серії ЕН №3825331 від 09.01.2025 у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у зв`язку із відсутністю клопотання будь-якої зі сторін розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.

Інспектором полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Суворовим Р.І. було встановлено, що 09.01.2025 о 20:16 год. в м. Кривий Ріг по вул. Льотчиків, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg» номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив п.8.4.в ПДР.

На підставі викладеного, відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3825331 від 09.01.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 не визнавши факту порушення ним зазначених у постанові Правил дорожнього руху, та, вважаючи неправомірним притягнення його до адміністративної відповідальності, звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивного дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені у Кодексі України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а порядок розгляду позову на дії і рішення суб`єкту владних повноважень врегульовані КАС України.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП є Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.3 (б) ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В силу п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.4.(в) Правил дорожнього руху заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п.3.22 р 33 Правил дорожнього руху дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» є заборонним.

Положення ст. 251 КпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. ч. 1-3 ст. 283 КпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, відповідно до абзаців 1-2 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав стверджувати, що факт невиконання водієм ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому твердження позивача спростовуються наданими відповідачем доказами, зокрема відеозаписами.

Також слід зауважити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. theUnitedKingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесення постанови серії ЕНА № 3825331 від 09.01.2025, , оскільки у ній міститься логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає. При цьому суд виходить з того, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 15, 77, 241-244, 246, 255, 295 КАС України, ст. ст. 121, 222, 258 КУпАП, розділом 34 Правил дорожнього руху України, суд

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місце знаходження: 03048, м. Київ, вулиця Федора Ернста, буд. 3.

Суддя Л.А. Гайтко