Справа № 240/4949/25
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/4949/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати рішення (дії) Головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Осіпчук І.В. щодо винесення 13.02.2025 постанов про стягнення виконавчого збору, а саме: постанова № 77169498 від 13.02.2025 - виконавчий збір на користь держави у розмірі 32 000, 00 грн.; постанова № 77169206 від 13.02.2025 - виконавчий збір на користь держави у розмірі 32 000, 00 грн. на загальну суму 64 000, 000 грн. протиправними;

- скасувати постанови Головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Осіпчук І.В. винесені 13.02.2025 про стягнення виконавчого збору по виконавчим провадженням, а саме: постанова № 77169498 від 13.02.2025 - виконавчий збір на користь держави у розмірі 32 000, 00 грн.; постанова № 77169206 від 13.02.2025 - виконавчий збір на користь держави у розмірі 32 000, 00 грн. на загальну суму 64 000, 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на примусовому виконанні у Корольовському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавчий лист Житомирського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 № 240/322607/23. На виконання вказаного рішення головним державним виконавцем Осіпчук І.В. винесено постанови №77169206 від 13.02.2025 про сплату виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн та №77169498 від 13.02.2025 про накладення штрафу у розмірі 32000,00 грн., загальна суму стягнення - 64 000 грн. За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. Позивач наголошує, що він не ухилявся від виконання рішення суду у справі №240/3260/23 та ще до відкриття виконавчих проваджень 13.02.2025 виконав його добровільно, нарахувавши і призначивши до виплати ОСОБА_1 коштів за рішенням суду шляхом направлення на адресу Департамента соціального забезпечення Міністерства оборони України заявки на виділення бюджетних коштів від 06.11.2024, 10.12.2024, 09.01.2025 та 10.02.2025. Усі подальші дії, зокрема щодо фактичного надходження коштів на рахунок громадянина ОСОБА_1 не залежали від ІНФОРМАЦІЯ_4 , а залежали від надходження бюджетного фінансування. Вважає, що усі залежні від позивача дії для фактичного добровільного виконання рішення суду були виконані ним до відкриття виконавчих проваджень, тому державним виконавцем не вживалися передбачені статтею 10 Закону України №1404-VІІІ заходи примусового виконання, отже, спірні постанови є протиправними і такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 27.02.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено відкрите судове засідання на 04.03.2025.

Ухвалою суду про забезпечення позову від 03.03.2025 вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення виконавчого збору на підставі постанов Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), винесених головним державним виконавцем Осіпчук І.В., а саме: постанови № 77169498 від 13.02.2025 про стягнення виконавчого збору на користь держави у розмірі 32 000, 00 грн. та постанови №77169206 від 13.02.2025 про стягнення виконавчого збору на користь держави у розмірі 32 000, 00 грн. - до набрання чинності рішенням суду.

За клопотанням представника відповідача судове засідання 04.03.2025 відкладено на 25.03.2025.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх повністю задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову. Зазначила, що докази добровільного виконання рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні, а саме лише нарахування і призначення коштів до виплати, без їх виплати, не можуть бути розцінені як повне та добровільне виконання судового рішення.

Після з`ясування позиції учасників справи суд протокольною ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі № 240/32607/23, крім іншого, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 за період 29.01.2020 по 19.05.2023 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 в редакції чинній з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" №294-IX від 14 листопада 2019 року станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" №1082-IX від 15 грудня 2020 року станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" №1928-ІХ від 02.12.2021 станом на 01.01.2022 та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" №2710-IX 03 листопада 2022 року станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" за період з 29.01.2020 по дату виплати заборгованих коштів.

На виконання вказаного судового рішення 06.02.2025 було видано виконавчі листи.

Головним державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Осіпчук І.В. 13.02.2025 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень за №77169206 та №77169498, а також про сплату виконавчого збору в сумі 32 000 грн. по кожному виконавчому провадженню.

Вищевказані постанови були надіслані на адресу боржника 21.02.2025.

Вважаючи ці постанови протиправними, ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Спеціальним законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка є чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1404-VIIІ).

В силу статей 1 та 5 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VІІІ, на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Види заходів примусового виконання рішень визначені статтею 10 Закону № 1404-VІІІ.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Матеріалами справи підтверджується, що державним виконавцем 13.02.2025 відкрито виконавчі провадження за №77169206 та №77169498, а також про сплату виконавчого збору в сумі 32 000 грн. по кожному виконавчому провадженню.

Позивач, обгрунтовуючи позов, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 - це бюджетна організація, підпорядкована Міністерству оборони України, у своїй діяльності керується Законами України, Указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, наказами Міністра оборони України і є структурним підрозділом Міністерства оборони України. За таких обставин ІНФОРМАЦІЯ_3 , як розпорядник бюджетних коштів, проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, які встановлені кошторисом.

При цьому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 добровільно, до відкриття виконавчих проваджень, на виконання рішення суду №240/32607/23 направлені відповідні основні заявки до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України на виділення бюджетних коштів від 06.11.2024, 10.12.2024, 09.01.2025 та 10.02.2025.

Проте суд зазначає, що матеріали даної справи не містять доказів того, що ІНФОРМАЦІЯ_3 рішення суду №240/32607/23 було виконано у добровільному порядку та в повному обсязі до відкриття виконавчих проваджень №77169206 та №77169498. Саме лише нарахування, призначення коштів та направлення основних заявок на виділення бюджетних асигнувань не можуть бути розцінені судом як повне та добровільне виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування постанов головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Осіпчук І.В. від 13.02.2025 про стягнення виконавчого збору по виконавчим провадженням № 77169498 та № 77169206 на загальну суму 64 000, 000 грн.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що державний виконавець, постановляючи оскаржувані постанови про стягнення виконавчого збору від 13.02.2025 по виконавчим провадженням № 77169498 та № 77169206, діяла у межах повноважень, наданих їй законодавством та довела правомірність своїх дій, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Леха Качинського, 12-А, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10014, РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору №77169498 від 13.02.2023 та №77169206 від 13.02.2023 - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.03.2025.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Чернова

14.04.25