Справа № 520/32673/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р. Справа № 520/32673/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Бегунца А.О. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025, (головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В.) по справі № 520/32673/24

за позовом ОСОБА_1

до Харківського квартирно-експлуатаційного управління

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Харківського квартирно-експлуатаційного управління щодо подання клопотання до виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про виключення квартири з числа службових Харківського квартирно-експлуатаційного управління за адресою АДРЕСА_1 , для забезпечення постійним житлом ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Харківське квартирно-експлуатаційного управління подати клопотання до виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про виключення квартири з числа службових Харківського квартирно-експлуатаційного управління за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Харківського квартирно-експлуатаційного управління щодо не подання клопотання до виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про виключення квартири, з числа службових Харківського квартирно-експлуатаційного управління за адресою АДРЕСА_1 , для забезпечення ОСОБА_1 постійним житлом.

Зобов`язано Харківське квартирно-експлуатаційного управління подати клопотання до виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про виключення з числа службових Харківського квартирно-експлуатаційного управління квартири АДРЕСА_2 , яку займає ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що обов`язковою передумовою для отримання житла є настання черги на отримання житла.

До того ж, сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Також згода на виключення житла з числа службового це право, а не обов`язок виключно Міністерства оборони України, при умові, якщо відпала потреба в такому житлі, а інших підстав для виключення житла з числа службового чинне законодавство не передбачає.

Позивач правом на надання відзиву не скористався.

На підставі п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що майор ОСОБА_1 з 11.07.2000 по даний час перебуває на військовій службі, має календарну вислугу років більше 20 років, є ветераном війни учасником бойових дій ( посвідчення серія НОМЕР_1 ), перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні у загальній черзі з 28.11.2005 року за №144.

Позивач зареєстрований складом сім`ї в 3 особи в службовій однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 17,44 кв.м., загальною площею 42,73 кв. м., що підтверджується довідкою Харківського КЕУ №583/5911 від 07.11.2024, витягом з протоколу житлової комісії виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області №6 від 09.06.2009 року.

Житловою комісією військової частини позивачу погоджено зняття статусу «службове» з житлових приміщень, яке він займає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з протоколу № 11 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 29.10.2024 року, затвердженим наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 4647 від 29.10.2024 року.

Позивач звернувся до начальника Харківського квартирно- експлуатаційного управління із заявою про погодження виключення з числа службових квартири за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення сім`ї постійним житлом, з заняттям з квартирного обліку.

Листом від 07.11.2024р. за №583/5908 за підписом начальника Харківського КЕУ відмовлено позивачу у поданні клопотання до виконавчого комітету Чугуївської міської ради про виключення займаної ним квартири з числа службових, із посиланням на те, що таке питання розглядається лише для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті.

Позивач не погоджуючись з такими діями та бездіяльністю відповідачів звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Витягу з послужного списку має календарну вислугу на військовій службі більше 20 років, по теперішній час проходить військову службу має статус ветеран війни - учасник бойових дій, перебуває на квартирному обліку, отже наявні усі умови, визначені п.10 Інструкції, для реалізації права на виключення житла, яке займає позивач, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання, а доводи відповідача проте, що позивач не є діючим військовослужбовцем не свідчать про відсутність у позивача такого права.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-XII, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом, іншими законами, в порядку, визначеному КМ України. Військовослужбовцям, які мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

На виконання приписів ст. 12 Закону №2011-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок №1081), яким визначено механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Так, п. 3 Порядку №1081 установлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (п. 6 Порядку №1081).

Тобто, законодавством прямо передбачено право військовослужбовців самостійно визначатись, яким способом (шляхом) вони бажають реалізувати своє право на забезпечення житлом для постійного проживання.

Реалізація забезпечення постійним житлом шляхом його виключення з числа службових жодним чином не пов`язується законодавством з квартирною чергою особи, яка обрала такий спосіб забезпечення житлом.

Згідно з п.22 Порядку №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться в військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №380).

Цією Інструкцією визначено зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Згідно з п.10 Інструкція №380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку з скороченням штатів, інваліди першої чи другої групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими жилими приміщеннями, незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на квартирному обліку. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району встановленим порядком

Згідно зі ст.ст. 5, 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як в воєнний так і в мирний час. Учасникам бойових дій надається, зокрема, така пільга, як першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантії соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах СБУ, податковій, міліції, прокуратурі, тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладені у постанові від 04.03.2020 у справі №636/1514/19 в якій зазначено, що визначальними обставинами - матеріальними підставами для задоволення позовних вимог (визнання права на виключення житла з числа службового та зобов`язання подання відповідного клопотання КЕВ м. Харків) є: перебування позивача на військовій службі, наявність календарної вислуги від 20 років, перебування на квартирному обліку та, до того ж, наявність статусу учасника бойових дій, що надає право на забезпечення постійним житлом, в тому числі і шляхом виключення квартири з числа службових.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивач є військовослужбовцем, має календарну вислугу років більше 20 років, статус ветерана війни учасник бойових дій, перебуває на квартирному обліку з 28.11.2005 року, проживає в службовій квартирі, отже має усі умови, визначені п.10 Інструкції, для реалізації права на виключення житла, яке займає позивач, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.

Доводи відмови відповідача, викладені у листі , що питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядається виключно для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті є безпідставними, оскільки відповідно до п.10 розділу УІІ Інструкції № 380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку .

Доводи апеляційної скарги щодо порушення черговості, колегія суддів відхиляє, оскільки судом покладено обов`язок на відповідача лише подати клопотання до виконавчого комітету про виключення з числа службових квартири, яку займає позивач.

Відповідно до вимог п.п. 5-7 розділу VII Інструкції № 380 КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району лише готує список надання житлової площі для постійного проживання, а питання щодо надання житла для постійного проживання шляхом виключення квартири з числа має вирішуватися Комісією контролю службового Міністерства оборони України, що оформлюється протоколом.

Таким чином, судове рішення має на меті ефективний захист прав позивача та не вплине на черговість надання житлової площі для постійного проживання.

Органом, уповноваженим приймати рішення про виключення житлових приміщень з числа службових, є виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради (ч. 2 п. 11 Порядку №1081).

Отже, у спірних правовідносинах органом, уповноваженим розглянути питання про виключення житла, яке займає позивач, зі складу службових, є Виконавчий комітет Харківської міської ради, як її виконавчий орган.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків колегії суддів не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 по справі № 520/32673/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді А.О. Бегунц О.В. Присяжнюк