Справа № 175/15974/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 175/15974/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 р. (суддя Шаповалова І.С.) по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

18.10.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, де просив скасувати постанову № 1634 від 07.10.2024 р., якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 17 000 ггн за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не здійснював аналіз доказів у справі, рішення прийняте на підставі лише протоколу про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, що саме по собі суперечить основоположним засадам та завданням адміністративного судочинства, верховенству права, змагальності сторін в т.ч. доказам та оцінки доказів, передбачених ст.ст. 251,252 КУпАП.

На апеляційну скаргу позивача відповідач надав відзив, де просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 2007 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу передбачено, що «1. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

…10. Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

…виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством».

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що «Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період

тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Відповідач встановив, що військово зобов`язаний громадянин ОСОБА_1 перебуває на обліку, відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів протягом 60 днів ( з 18.05. по 17.07.2024 р.) адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані не оновив ( не уточнив).

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2024 р. працівником ВСУ ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно відзиву на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що відповідно протоколу № 1634 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 т. 210-1 КУпАП від 01.10.2024 р. громадянину ОСОБА_1 було доведено та роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. ст. 256,268 КУпАП., а також дату, час та місце розгляду справи, а також надана копія протоколу № 1634 під особистий підпис, надане пояснення в протоколі та відповідно протоколу доведено ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 07.10.2024 р, у визначений час за вказаним адресом, про що мається особистий підпис правопорушника.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи протоколі № 1634 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 01.10.2024 р. встановлено, що в протоколі відсутні особисті підписи ОСОБА_1 , а також пояснення на правопорушення, що свідчить про складання даного протоколу у відсутності правопорушника.

Крім того, наявна копія постанови №1634 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 07.10.2024 р. також свідчить про розгляд даної справи за відсутності правопорушника.

Як слідує з матеріалів справи, жодних доказів на спростування факту відсутності ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи і накладення штрафу, відповідачем не надано, а також не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи».

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи викладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність свого рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, оскаржуване рішення суду першої інстанції - скасуванню, та прийняттю нової постанови про задоволення позовних вимог, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 315, 317,321,322,325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 р. скасувати та прийняти нову постанову.

Скасувати постанову № 1634 від 07.10.2024 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили, та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом 30 днів з моменту прийняття.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.А. Олефіренко