Справа № 140/1834/25
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

15 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 140/1834/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача про повернення відзиву та клопотання без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого просить суд:

1) визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження ним військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, із встановленням базового місяця - січень 2008 року;

2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження позивачем військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 включно, із встановленням січня 2008 року, як базового місяця, згідно з «Порядком проведення індексації грошових доходів населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

3) визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні ОСОБА_1 фіксованої індексації різниці грошового забезпечення за період проходження ним військової служби з 1 березня 2018 року по 04 травня 2020 року, із застосуванням місяця підвищення доходу - березень 2018 року та із нарахуванням щомісячної фіксованої індексації різниці з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. (розміром 3677.55 грн.);

4) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період проходження ним військової служби з 1 березня 2018 року по 04 травня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення споживчих цін - березень 2018 року та із виплатою щомісячної індексації різниці, з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, (розміром 3677.55 грн.) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

5) визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не проведенні нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовця (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) (одноразова матеріальна допомога на оздоровлення що була виплачена у лютому 2020 року) ОСОБА_1 за період проходженням ним військової служби з 30.01.2020 по 04.05.2020, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, зважаючи на прожитковий мінімум, встановлений статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року;

6) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця: щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (одноразова матеріальна допомога на оздоровлення, що була виплачена у лютому 2020 року) - за 2020 рік: за період проходження військової служби від 30 січня 2020 року по 04 травня 2020 року - із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2020 року за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з урахуванням раніше виплачених сум, з обов`язковим включенням до розміру перерахованого грошового забезпечення фіксованої індексації грошового забезпечення, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

7) визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у непроведені нарахування та виплати ОСОБА_1 при його звільненні грошової компенсації за невикористану ним додаткову відпустку 84 доби, як учаснику бойових дій (за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки)) з врахуванням при визначенні її розміру посадового окладу (ПО) і окладу за військовим званням (ОВЗ), а також, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років(НВР), премії, надбавки за особливості проходження служби (НОПС), надбавки за роботу в умовах режимних обмежень НРУРО), розрахованих із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт, враховуючи раніше виплачені суми, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

8) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову ним відпустку 84 доби, як учаснику бойових дій (за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019,2020 роки) з врахуванням при визначенні її розміру посадового окладу (ПО) і окладу за військовим званням (ОВЗ), а також, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років (НВР), премії, надбавки за особливості проходження служби (НОПС), надбавки за роботу в умовах режимних обмежень НРУРО), розрахованих із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим включенням до розміру перерахованого грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

9) визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразової грошової допомоги у випадку звільнення в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за 25 календарних років, з урахуванням при визначенні її розміру посадового окладу (ПО) і окладу за військовим званням (ОВЗ), а також, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років(НВР), премії, надбавки за особливості проходження служби (НОПС), надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (НРУРО), розрахованих із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року;

10) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за 25 календарних років з урахуванням при визначенні її розміру посадового окладу (ПО) і окладу за військовим званням (ОВЗ), а також, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років(НВР), премії, надбавки за особливості проходження служби (НОПС), надбавки за роботу в умовах режимних обмежень НРУРО), розрахованих із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт, враховуючи раніше виплачені суми, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Ухвалою від 03.03.2025 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем шляхом надіслання поштовим зв`язком в паперовій формі подано до суду відзив на позовну заяву та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду із даним позовом.

Представником шляхом формування документу в системі «Електронний суд» подано до суду відповідь на відзив, яка містить клопотання про повернення без розгляду відзиву на позовну заяву та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки відповідача, як юридична особа публічного права, порушив та не дотримався вимог абзацу першого частини шостої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Розглядаючи заявлене клопотання суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

18.10.2023 введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України наведено в редакції цього Закону).

Згідно з частиною сьомою, восьмою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За правилом частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Згідно з абзацом другим частини восьмої статті 18 КАС України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Зважаючи на наведене, суд погоджується з доводами представника позивача, в частині наявності у відповідача, як юридичної особи публічного права обов`язку подання процесуальних документів в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та не дотримання відповідачем приписів процесуального закону в цій частині.

Приписами статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення та процесуальні наслідки їх недотримання.

Так, частиною першою визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З аналізу наведених норм в контексті даної справи слід дійти таких висновків.

Частиною другою статті 167 КАС України визначено виключні підстави для повернення процесуального документу без розгляду, це не додержання заявником вимог частини першої цієї статті за умови, що ці недоліки не дають можливості її розглянути та очевидна безпідставність та необґрунтованість процесуального документу.

Частина перша статті 167 КАС України встановлює вимоги до змісту процесуального документу, але не до його форми. Крім того, обов`язковою умовою повернення заяви (клопотання, заперечення) у випадку невідповідності змісту є неможливість розглянути таку заяву (клопотання, заперечення).

В даному випадку, відсутні наведені підстави для повернення без розгляду поданих відповідачем відзиву та клопотання.

Також відсутні підстави для висновків про очевидну безпідставність та необґрунтованість поданих відповідачем процесуальних документів.

Таким чином, незважаючи на недотримання відповідачем норм процесуального закону щодо форми відзиву та клопотання, суд не вбачає процесуальних підстав для повернення вказаних процесуальних документів без розгляду.

Керуючись статями 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про повернення відзиву та клопотання без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя Ф.А. Волдінер