Справа № 640/622/22
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/622/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду з Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 640/622/22 за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою стягнути з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 до бюджету податковий борг та перерахувати:

з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 76691,57 грн на рахунок UA0017527 Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівненській області/Рівне міськТГ/18010200;

орендної плати з фізичних осіб, у сумі 21596,65 грн на рахунок UA0017527 Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівненській області/Рівне міськТГ/18010900;

земельного податку з фізичних осіб, у сумі 161,91 грн на рахунок UA0017527 Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівненській області/Рівне міськТГ/18010700.

В обґрунтування вимог зазначено, що станом на 13.12.2021 відповідачем обліковується заборгованість в загальній сумі 98450,13 грн, а саме:

76691,57 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з фізичних осіб (18010300);

21596,65 грн з орендної плати з фізичних осіб (18010900);

161,91 грн із земельного податку з фізичних осіб (18010700).

Заборгованість виникла на підставі визначених контролюючим органом податкових зобов`язань та не сплачених боржником у добровільному порядку, детальна інформація про які наведена у розрахунку виникнення боргу, що додається до позовної заяви.

Відповідно до статті 59.1 ПКУ Позивачем на адресу Відповідача направлено податкову вимогу форми «Ф» №5066-17 від 12.09.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Ухвалу суду 10.02.2025 відповідачем отримано в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд».

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 продовжено розгляд справи.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Дослідивши паперові та електронні матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживав за адресою АДРЕСА_1 , з 17.09.2015 місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) перебуває на обліку в органах ДПС.

Контролюючим органом направлено фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкову вимогу від 12.09.2016 № 5066-17, за адресою: АДРЕСА_3 , яка отримана уповноваженою особою 11.11.2016 (арк.спр. 4).

Згідно з розрахунку виникнення боргу по платежах до бюджету (арк.спр. 3):

з орендної плати з фізичних осіб борг відповідача становить 21596,65 грн на підставі: податкового повідомлення-рішення № 574-1305 від 23.06.2016 (52,86 грн), № від 07.07.2017 (16157,85 грн) та № -1716 від 15.08.2019 (5385,94 грн);

з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки становить 76691,57 грн, невизначений документ б.н. від 25.09.2017 (34735,57 грн), Податкового повідомлення-рішення № 0-2654 від 27.07.2018 (41956,00 грн);

із земельного податку з фізичних осіб на підставі податкового повідомлення-рішення № -1716 від 27.02.2020 (161,91 грн).

Відповідно до податкових повідомлень-рішень відповідачу визначено податкове зобов`язання, а саме:

від 07.07.2017 № з орендної плати з фізичних осіб борг відповідача становить 16157,85 грн, яке направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_3 (арк.спр. 19);

від 25.09.2017 № 101000-13 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки становить 34735,57 грн, яке направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_2 , проте не отримане за закінченням встановленого строку зберігання (арк.спр. 16-17);

від 27.07.2018 № 0-2654 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки становить 41956,00 грн, яке направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_2 , та отримане 30.08.2018 (арк.спр. 18);

від 14.08.2019 № -1716 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки становить 5385,94 грн, яке направлено за адресою: АДРЕСА_1 , яке не отримане за закінченням терміну зберігання (арк.спр. 21-23).

Відповідно до інтегрованої картки платника податків, фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 31.12.2024 має заборгованість: з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 276306,94 грн, з орендної плати з фізичних осіб 43255,06 грн та земельного податку з фізичних осіб 832,72 грн (арк.спр. 5-15).

Відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 у справі № 460/9963/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/99579090), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2022, у задоволенні позовної заяви до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № -1716 від 14.08.2019, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в розмірі 5385,94 грн за податковий період 2019 року, відмовлено повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 у справі № 460/9601/21 позов задоволено повністю, скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № -1716 від 27.02.2020, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку у сумі 161,91 грн, скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 33246-5005-1716 від 01.04.2020, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати у сумі 5385,94 грн (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105379596).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідач у відповідності до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України являється платником податків та згідно пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов`язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків і зборів зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2, 8.3 статті 8 коментованого Кодексу в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, які створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно пункту 49.2. статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету (пункт 54.2. статті 54 Податкового кодексу України).

Приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Позивачем зазначено, що податковий борг відповідача становить:

з орендної плати з фізичних осіб борг відповідача становить 21596,65 грн на підставі податкового повідомлення-рішення: № 574-1305 від 23.06.2016 (52,86 грн), № від 07.07.2017 (16157,85 грн), № -1716 від 15.08.2019 (5385,94 грн);

з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки становить 76691,57 грн, невизначений документ № 101000-13 від 25.09.2017 (34735,57 грн) та Податкового повідомлення-рішення № 0-2654 від 27.07.2018 (41956,00 грн);

із земельного податку з фізичних осіб на підставі податкового повідомлення-рішення № -1716 від 27.02.2020 (161,91 грн).

Водночас, суд зазначає, що визначений позивачем податковий борг не є узгодженим, а саме:

із земельного податку з фізичних осіб на підставі податкового повідомлення-рішення №-1716 від 27.02.2020 (161,91 грн), оскільки рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 у справі № 460/9601/21 скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № -1716 від 27.02.2020, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку у сумі 161,91 грн;

з орендної плати з фізичних осіб на підставі податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2017 (16157,85 грн), через відсутність доказів направлення на податкову адресу відповідача.

з орендної плати з фізичних осіб на підставі № -1716 від 14.08.2019 (5385,94 грн), ухвала Рівненського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі № 460/9963/21 від 20.07.2021 (позивачем подано позов щодо стягнення боргу, зокрема, за вказаним ППР 05.01.2022, тобто до узгодження).

Суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів, які спростовують факт не узгодженості зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб на підставі ППР № -1716 на суму 5385,94 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено податковий борг відповідача:

з орендної плати з фізичних осіб на підставі податкового повідомлення-рішення № 574-1305 від 23.06.2016 у сумі 52,86 грн та на підставі податкового повідомлення-рішення № -1716 від 14.08.2019 у сумі 5385,94 грн, а всього на суму 5438,80 грн;

з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки становить 76691,57 грн, невизначений документ № 101000-13 від 25.09.2017 у сумі 34735,57 грн та Податкового повідомлення-рішення № 0-2654 від 27.07.2018 в сумі 41956,00 грн, всього 76744,43 грн.

Суд звертає увагу, що позивачем на виконання ухвали суду не надано відомостей про податкову адресу відповідача.

Доказів, погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний погасити податковий борг.

Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, цей обов`язок забезпечується статтею 67 Конституції України.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право позивача на звернення до суду з метою стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

З аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що за наслідком несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання формується податковий борг. Якщо платник, не сплатив зобов`язання, то податкові органи надсилають податкову вимогу у якій зазначається сума податкового зобов`язання яка має бути сплачена протягом 30 днів. У випадку несплати такого податкового зобов`язання, податковий борг погашається шляхом стягнення коштів зокрема з рахунків платника податків.

Станом на дату винесення цього рішення у суду відсутні відомості щодо повної чи часткової сплати відповідачем податкового боргу.

З урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом податкової вимоги у відповідності до норм Податкового кодексу України, а відповідачем за час розгляду даної адміністративної справи податковий борг не сплачено, доказів оскарження податкової вимоги та ППР не надано, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Оскільки позивач у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, ідентифікаційний код 44116011) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 82130,37 грн (вісімдесят дві тисячі сто тридцять грн 37 коп.) з яких:

з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 76691,57 (сімдесят шість тисяч шістсот дев`яносто одна грн 57 коп.) гривня;

з орендної плати з фізичних осіб у сумі 5438,80 грн (п`ять тисяч чотириста тридцять вісім грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива