Справа № 380/2929/25
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 рокусправа № 380/2929/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Пенсійного фонду України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016), Пенсійного фонду України (вул. Бастіонна,9, м. Київ, 01601), Західного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень (пл. Шашкевича, 1, м. Львів,79000; ) згідно заяви про усунення недоліків позову від 18.02.2025, позивачка просить (за текстом):

«Поновити термін на усунення недоліків відповідно до ухвали ЛОАС від 18.02.2025 року по скарзі на бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо тривалого невиконання рішення ЛОАС від 22.07.2021 року у справі N380/7757/21 та заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, видачу нового виконавчого листа іншій стороні виконавчого провадження її правонаступнику, якщо суд вважає що я його пропустила в зв`язку з моєю хворобою (медичні документи додаю);

Визнати бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, які не вжили заходів щодо виконання рішення ЛОАС ВП Nє66886806 від 21.09.2021 року по справі N380/7757/21 від 22.07.2021 року щодо боржника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а завершили без виконання дане виконавче провадження ВП N66886806 від 21.09.2021 року по справі N380/7757/21 від 22.07.2021 року та не дали подання до ЛОАС про заміну сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 ;

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, який не надав відповіді на запит нотаріуса Третьої Львівської Державної Нотаріальної Контори Львівської Області від 25.10.2024 року за N1955 та не виконав рішення ЛОАС від 22.07.2021 року по справі N380/7757/21;

Визнати бездіяльність Пенсійного фонду України, який не притягнув до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області щодо тривалого невиконання рішення ЛОАС від 22.07.2021 року по справі N380/7757/21;

Винести ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження ВП N66886806 від 21.09.2021 року по справі Nє380/7757/21 її правонаступником - ОСОБА_1 .

Суд видати новий виконавчий лист по справі № 380/7757/21 щодо заміни сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 ;

Зобов`язати уповноважених осіб Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень замінити сторону виконавчого провадження ВП № 66886806 від 21.09.2021 року по справі № 380/7757/21 на правонаступницю ОСОБА_1 і відновити виконавче провадження ВП № 66886806 від 21.09.2021 року по справі № 380/7757/21».

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Позиція позивача:

Позивач свої вимоги з урахуванням заяви на усунення недоліків відповідно до ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 року обґрунтовує зокрема наступним:

«Підставою для звернення в ЛОАС про заміну сторони виконавчого провадження ВП № 66886806 Од 21.09.2021 року по справі Nє380/7757/21, відповідно до ухвали ЛОАС від 18.02.204 року по скарзі на бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо тривалого невиконання рішення ЛОАС від 22.07.2021 року у справі №380/7757/21 та заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, видачу нового виконавчого листа іншій стороні виконавчого провадження її правонаступнику стали чергові відписки з Пенсійного фонду України від 30.01.2025 року № 4074-54272|4-03/8-2800/25. Копію відписки та скріншот заяви до урядового контактного центру за №ДО -17896190 додаю, також додаю скріншот про завершення без виконання виконавчого провадження ВП №66886806 від 21.09.2021 року по справі №380/7757/21 від відповідача по справі Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, які були зобов`язані подати до суду про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчим провадженням, як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню….».

«….. Отже, бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо тривалого невиконання рішення ЛОАС від 22.07.2021 року у справі №380/7757/21 щодо заміни сторони виконавчого провадження на правонаступника ОСОБА_1 є очевидним фактом, оскільки тривалий час після смерті мого батька, ОСОБА_2 , жоден керівник Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень не подав до суду заяви про заміну сторони виконавчого провадження….».

«…..Бездіяльність Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області полягає в тому, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Пенсійний фонд України не надав відповіді на сьогоднішній день Державному нотаріусу Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Оксани Семенюк на її запит до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Пенсійного фонду України на її запит до Пенсійного фонду України від 25.10.2024 року, зареєстрований за Nє1955 щодо суми невиплаченої пенсії, яка входить до складу спадкового майна згідно заповіту і відкритої спадкової справи 17.01.2023 року в Західному міжрегіональному управлінні Міністерства Юстиції Третій Львівській Державній Нотаріальній Конторі Львівської Області. На сьогоднішній день, 21.02.2025 року, державний нотаріус Третьої Львівської Державної Нотаріальної Контори Львівської Області відповідно до її запиту від 25.10.2024 року за Nє1955 (копію даного листа додаю в суд від 04.11.2024 року за Nє2006/02-14).

Таким чином, на моє глибоке переконання, Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області безпідставно не надає відповіді щодо виплати недоотриманої пенсії після смерті мого батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та не отримав відповідно до рішення ЛОАС 22.07.2021 року по справі Nє380/7757/21 свою пенсію, яка на день постановлення рішення становила 58789,78 грн, що підтверджується у відповіді Пенсійного фонду України від 30.01.2025 року Nє 4074-54272/Д-03/8-2800/25…».

Заперечення відповідачів:

Відповідач Пенсійного фонду України не погоджується з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, вказує на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступне.

На адресу Пенсійного фонду України від Позивача через Урядовий контактний центр надійшли звернення від 18.07.2024 № ДО-17560944 (вх. № 40086/Д-2800-24 від 19.07.2024), від 07.10.2024 № ДО-17896190 (вх. № 54272/Д-2800-24 від 08.10.2024), від 18.12.2024 № ДО-18227962 (вх. № 66644/Д-2800-24 від 18.12.2024) щодо невиконання судового рішення у справі № 380/7757/21 від 22.07.2021 в частині виплати коштів, заміни стягувача правонаступником. Листами Пенсійного фонду України від 16.08.2024 № 34911-40086/Д-03/8-2800/2 та від 30.01.2025 № 4074-54272/Д-03/8-2800/2 на звернення Позивача надано відповідь з роз`ясненням порядку заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником та щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_2 . Під час розгляду звернень Позивача, відповідач зазначав, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та одержував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 380/7757/21 Головним управлінням ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії. Виплату пенсії ОСОБА_2 припинено у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . Порядок виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера передбачено ст. 61 Закону № 2262, а саме: суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. При наданні роз`яснень щодо заміни сторони відповідач керувався, зокрема, ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 15 Закону України Про виконавче провадження згідно яких, право на звернення з заявою про заміну сторони виконавчого провадження надано виконавцю або заінтересованій особі (правонаступнику).

Також у відзиві представник Пенсійного фонду України зазначає, що листи Пенсійного фонду України, є відповіддю на звернення Позивача та не є рішенням суб`єкта владних повноважень, у розумінні приписів ст. 4 КАС України. Зазначені листи, не породжують прав та обов`язків для Позивача, не є управлінськими рішеннями, а є фізичними

носіями інформації, що містять відповіді на поставлені питання Позивачем та правову позицію Фонду.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не погоджується з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, вказує на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступне.

ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон-2262). Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі №380/7757/21 задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління). Цим рішенням суду зобов`язано Головне управління здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 виходячи із відсоткового розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. На виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії. Сума доплати з 01.01.2018 по 30.06.2021 становить 50292,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. ОСОБА_1 (дочка) звернулась в суд із заявою про заміну стягувана у виконавчому провадженні №66886806. За інформацією Автоматизованої системи виконавчих проваджень постановою державного виконавця від 21.09.2021 Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче впровадження № 66886806 щодо виконання виконавчого листа №380/7757/21, виданого Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 виходячи із відсоткового розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. 27.12.2022 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. На час звернення ОСОБА_1 в суд із заявою від 10.02.2025 про заміну стягувана у виконавчому провадженні №66886806, це виконавче провадження є завершеним.

Також у відзиві представник відповідача зазначає, що відповідно до частини першої ст. 61 Закону України 2262, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх Сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Від відповідача Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. А, відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач подала до суду заперечення на відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою суду від 18.02.2025 суддя залишила позовну заяву без руху та надала позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме десять днів з дня вручення цієї ухвали. Вимоги ухвали виконано повністю.

Ухвалою від 25.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

За даними КП ДСС, судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі № 380/7757/21 позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 90% до 70% сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

В матеріалах справи знаходиться довідка Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 17.01.2023 року № 48/01-16, з якої вбачається що Третьою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області зареєстрована спадкова справа № 11/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . Із заявою про прийняття спадщини за заповітом 17 січня 2023 року звернулася донька померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інші спадкоємці станом на момент видачі цієї довідки, не зверталися. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , станом на 17 січня 2023 року є єдиними спадкоємцями за заповітом на все майно після смерті ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг від 30.01.2025 року № 4074-54272/Д-03/8-2800/25, вказано наступне:

«Розглянувши Ваші звернення від 07.10.2024 № ДО-17896190 та від 18.12.2024 № ДО-18227962, що надійшли з Урядового контактного центру (вх. №54272/Д-2800-24 від 08.10.2024 та вх. № 66644/Д-2800-24 від 18.12.2024), Пенсійний фонд України Відповідь з порушених питань Вам було надано листом Пенсійного фонду України від 16.08.2024 № 34911-40086/Д-03/8-2800/24.

Водночас повідомляємо, що ОСОБА_2 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління), як одержувач пенсії за нормами Закону України від 09.04.1992 Nє 2262-ХII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 380/7757/21 Головним управлінням було проведено відповідний перерахунок пенсії. Виплату пенсії ОСОБА_2 припинено у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 Nє 280, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Згідно з частиною першою, частиною четвертою статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до статті 61 Закону України від 09.04.1992 Nє 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Відповідно до частини 1 статті 373 КАСУ виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалене, видається виконавчий лист. Згідно зі статтею 379 КАСУ у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Недоотримана у зв`язку зі смертю стягувача сума коштів здійснюється на підставі рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження в межах бюджетних асигнувань, виділених для погашення заборгованості за рішеннями суду…».

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини 3 статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1-2 статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд зазначає, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Вказаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з ч.1 ст.55 Конституції України та п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Пунктом 8 частини 1 статті 4 КАС України позивача визначено, зокрема, як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Наведене свідчить, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Таким чином, передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що не можуть бути задоволені будь-які вимоги позивача з оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які не породжують для нього виникнення, зміну чи припинення жодних прав чи обов`язків, навіть і в тому випадку якщо суд доходить висновку щодо певних порушень при здійсненні посадовою особою функціональних обов`язків при вчиненні таких дій.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2021 у справі № 9901/345/20 надала висновок про те, що під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Водночас, як вказала Велика Палата Верховного Суду у вказаній вище постанові, для кваліфікації судом бездіяльності суб`єкта владних повноважень також необхідно встановити чи були б такі дії суб`єкта владних повноважень об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, причини їх невчинення.

В даному випадку суд встановив, що позивач звернулася до суду з позовом тому, що вважає бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо тривалого невиконання рішення ЛОАС від 22.07.2021 року у справі № 380/7757/21 та заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, видачу нового виконавчого листа іншій стороні виконавчого провадження її правонаступником.

Судом встановлено, що згідно даними КП ДСС, ОСОБА_1 02 вересня 2024 року зверталася до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про заміну стягувача та визнання бездіяльності відповідачів у справі № 380/7757/21.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 року у справі № 380/7757/21 заяву ОСОБА_1 від 02 вересня 2024 року про заміну стягувача та визнання бездіяльності відповідачів у справі № 380/7757/21 повернуто заявниці без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 року у справі № 380/7757/21 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 07.01.2025 року, визнано поважними наведені ОСОБА_1 підстави пропуску строку та поновлено строк на касаційне оскарження ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі №380/7757/21. Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі №380/7757/21 за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Разом з цим, з аналізу листа Пенсійного фонду України від 30.01.2025 № 4074-54272/Д-03/8-2800/25 слідує, що він є відповіддю на звернення позивача щодо розгляду її заяви на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі №380/7757/21.

Тобто, предметом поданої позивачем позовної заяви (скарги) є правовідносини між сторонами щодо не належного виконання та не вжиття заходів щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду справі N380/7757/21 від 22.07.2021 року щодо боржника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, та завершення без виконання виконавче провадження ВП N66886806 від 21.09.2021 року по справі N380/7757/21 від 22.07.2021 року, які полягають у не поданні до Львівського окружного адміністративного суду заміни сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 , а не новий публічно-правовий спір, який виник між сторонами, як стверджує позивач.

Викладене свідчить про те, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права.

Суд зазначає, що питання заміни сторони у виконавчому провадженні/листі врегульоване статтею 379 КАС України, яка розміщена у розділі IV КАС України, який йменується як «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах».

Також суд вказує, що за приписами частин першої, другої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін та полягає у вступі на її місце її правонаступника. У даному випадку визначальною умовою є саме факт правонаступництва, тобто передача прав та обов`язків (адміністративної компетенції) однієї особи іншій.

З огляду на зазначене, процесуальним законом встановлено, що за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Таким чином, питання заміни сторони у виконавчому листі є процесуальним питанням, яке вирішується на стадії виконання судового рішення. У разі видачі судом виконавчого листа у справі, заміна сторони у виконавчому листі відбувається виключно відповідно до положень частини четвертої статті 379 КАС України за зверненням заінтересованої особи.

Суд звертає увагу позивача на те, що існування в адміністративному судочинстві такого процесуального інституту як заміна сторони у виконавчому провадженні/листі має на меті забезпечити виконання судового рішення як завершальну стадію судового провадження, що є невід`ємним елементом права на судовий захист.

Отже, наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів правонаступника шляхом подання нового позову. Питання заміни сторони у виконавчому листі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 379 КАС, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є проведення заміни сторони у виконавчому листі.

Таким чином, в спірному випадку позивач вправі подати заяву в порядку статті 379 КАС України у межах адміністративної справи N380/7757/21, а не новий адміністративний позов.

Відтак заявлена позивачем вимога щодо заміни вибулого стягувача ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_1 щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі № 380/7757/21 на підставі виконавчого листа є неналежним способом захисту, оскільки не розглядається в окремому судовому провадженні.

Позовні вимоги про визнання бездіяльності Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, які не вжили заходів щодо виконання рішення ЛОАС ВП N66886806 від 21.09.2021 року по справі N380/7757/21 від 22.07.2021 року щодо боржника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а завершили без виконання дане виконавче провадження ВП N66886806 від 21.09.2021 року по справі N380/7757/21 від 22.07.2021 року та не дали подання до ЛОАС про заміну сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 , є необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивач не надала жодних доказів подання до Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішен інформації про наявність правонаступника стягувача. Окрім того, до матеріалів справи не долучено доказів завершення такого виконанавчого провадження без виконання виконавчого листа.

Окрім цього, вимога про зобов`язання уповноважених осіб Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень замінити сторону виконавчого провадження ВП № 66886806 від 21.09.2021 року по справі № 380/7757/21 на правонаступницю ОСОБА_1 також є неналежним способом захисту, адже її розгляд можливий в порядку ст.52,379 КАС України у справі №380/7757/21. Заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, який не надав відповіді на запит нотаріуса Третьої Львівської Державної Нотаріальної Контори Львівської Області від 25.10.2024 року за N1955 та не виконав рішення ЛОАС від 22.07.2021 року по справі N380/7757/21, суд зазначає наступне. Матеріали справи не містять доказів не надання відповіді на запит нотаріуса Третьої Львівської Державної Нотаріальної Контори Львівської Області від 25.10.2024 року за N1955 відповідачем. Окрім цього, позивачем не обґрунтовано допущення працівниками ГУ ПФ України у Львівській області порушень її прав при виконані рішення суду у справі №380/7757/21.

Згідно відповіді Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг від 30.01.2025 року № 4074-54272/Д-03/8-2800/25, вказано наступне:

«Розглянувши Ваші звернення від 07.10.2024 № ДО-17896190 та від 18.12.2024 № ДО-18227962, що надійшли з Урядового контактного центру (вх. №54272/Д-2800-24 від 08.10.2024 та вх. № 66644/Д-2800-24 від 18.12.2024), Пенсійний фонд України Відповідь з порушених питань Вам було надано листом Пенсійного фонду України від 16.08.2024 № 34911-40086/Д-03/8-2800/24.

Водночас повідомляємо, що ОСОБА_2 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління), як одержувач пенсії за нормами Закону України від 09.04.1992 Nє 2262-ХII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 380/7757/21 Головним управлінням було проведено відповідний перерахунок пенсії. Виплату пенсії ОСОБА_2 припинено у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 Nє 280, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Згідно з частиною першою, частиною четвертою статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до статті 61 Закону України від 09.04.1992 Nє 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Відповідно до частини 1 статті 373 КАСУ виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалене, видається виконавчий лист. Згідно зі статтею 379 КАСУ у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Недоотримана у зв`язку зі смертю стягувача сума коштів здійснюється на підставі рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження в межах бюджетних асигнувань, виділених для погашення заборгованості за рішеннями суду…».

Відтак, вказані позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності Пенсійного фонду України, який не притягнув до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області щодо тривалого невиконання рішення ЛОАС від 22.07.2021 року по справі N380/7757/21, такі є необґрунтованими та безпідставними. У зверненнях позивача до Пенсійного фонду України позивачем не порушувалось питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Головного управління ПФ України у Львівській області. Голова правління Пенсійного фонду України не є суб`єктом призначення відносно працівників територіальних органів, а відтак, не наділений повноваженнями щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Окрім цього, позивачем не обґрунтовано допущення працівниками ГУ ПФ України у Львівській області порушень її прав при виконані рішення суду у справі №380/7757/21.

Суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає критерію захисту порушеного права в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні, такі вимоги не можуть бути самостійним предметом позову і повинні розглядатися не в позовному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016), Пенсійного фонду України (вул. Бастіонна,9, м. Київ, 01601), Західного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень (пл. Шашкевича, 1, м. Львів,79000; ) про визнання протиправної бездіяльності та заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна