Справа № 140/212/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 140/212/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Автодімсервіс до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Автодімсервіс (далі ТзОВ Автодімсервіс, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 10.07.2024 №UA205140/2024/000190/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позову позивач вказав, що з метою митного оформлення товару (85 товарних позицій автомобільних запчастин торгівельної марки ERA) декларант позивача подав до Волинської митниці митну декларацію (далі - МД) ІМ 40ДЕ №24UA61U6 від 09.07.2024, в якій загальна митна вартість товару за основним методом становить 1798079,8 грн. При розрахунку митної вартості до фактурної вартості добавлено вартість транспортування товару в сумі 3172,00 грн. Однак, відповідач відмовив у митному оформленні товару №9, №10 за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000190/2 від 10.07.2024, визначивши митну вартість за резервним методом. Заявлену митну вартість решти 83 товарних позицій відповідач визнав і не коригував. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, що ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи, не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.

Так, вказуючи в повідомленні декларанту та в оскаржуваному рішенні на відсутність усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за обраним ним методом, відповідач при цьому не конкретизував, яких саме даних йому недостатньо для визначення митної вартості в означений спосіб.

Позивач не погоджується із оскаржуваним рішенням та зазначає, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) декларант надав документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом. Подані документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар та в своїй сукупності дають можливість визначити митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості товару.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У відзиві на позовну заяву від 29.01.2025 відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (том 1, а. с. 177-185).

В обґрунтування цієї позиції вказав, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за МД №24UA61U6 від 09.07.2024 на 85 товарних позицій (автозапчастини), відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику (за кодами 105-2, 106-2). Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності: декларація країни відправлення 24ITQYG1T0086980E9 від 27.06.2024 видана в країні Італія. Згідно МД (графа 15) країною відправлення є Польща, декларація країни відправлення Польщі не подана до митного оформлення. Також, невідомо якою стороною контракту були понесені витрати на внутрішнє транспортування в країні експорту, зокрема з Італії. Відповідно до п.4.1. контракту від 22.06.2018 № 22/06/18 передбачена 100 % оплата, банківський платіжний документ не подано до митного оформлення. Прайс лист від 25.06.2024 №б/н виданий виключно саме для POL-CEL Sp.z o.o., проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу. Заявлені умови поставки FCA передбачають, що покупець повинен оплатити вартість перевезення та навантажувально-розвантажувальні роботи. Відомостей про вартість навантаження/розвантаження не надано

Вказує, що відповідно до ст. 54 МК України митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язана здійснювати контроль заявленої митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товару, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зазначає, що саме під час опрацювання документів, які підтверджують митну вартість і встановлено вищевказані розбіжності, які, із врахуванням спрацювання системи АСАУР, стали визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

На пропозицію надати додаткові документи декларант надав: картки рахунку №281 від 19.01.2024, №281 від 25.03.2024, які однак, на думку відповідача, містять відомості про діяльність підприємства за попередні періоди, не стосуються партії товарів, поданих до митного оформлення.

Окрім цього, надані позивачем видаткові накладні: 140094 від 03 червня 2024 р., 68115 від 15 березня 2024 р., 77370 від 26 березня 2024 р., 84195 від 02 квітня 2024 р., 85961 від 04 квітня 2024 р., 97952 від 16 квітня 2024 р., містять відомості про діяльність підприємства за попередні періоди, не стосуються партії товарів, поданих до митного оформлення.

Від надання інших додаткових документів, що підтверджують складові митної вартості, декларант відмовився, про що повідомив митницю заявою №1 від 10.07.2024.

Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості.

За умови надання, згідно ст.53 МКУ документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість товарів 1,2,3,11 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МКУ на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні: товар: №9 6,88 дол.США/кг за МД №UA100320/2024/419804 від 13.06.2024., Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість подібного товару «Гальма, гальмові системи з підсилювачами та їх частини до т/з: Гальмівні колодки барабанні арт…. Країна виробництва CN Торговельна марка Nipparts Виробник ERA Srl.», з врахуванням обсягу партії (54,46 кг), ввезеного з врахуванням умов поставки (FCA) та згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) стороною якого є виробник товарів, товар: №10 4,23 дол.США/кг за МД №UA205140/2024/20312 від 05.03.2024., Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість подібного товару «Запасні частини для легкових автомобілів, нові:- Гальмiвнi диски, арт. Торгівельна марка: NIPPARTS; Виробник: ERA S.r.l, CN..», з врахуванням обсягу партії (2038 кг), ввезеного даним одержувачем з врахуванням умов поставки (FCA) та згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) стороною якого є виробник товарів та скориговано самостійно декларантом.

Вказує, що декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно МД типу ІМ40ДЕ № 24UA75U9 від 10.07.2024 року з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

З наведених підстав відповідач вважає, що його рішення відповідає вимогам митного законодавства, є законним та обґрунтованим.

У відповіді на відзив від 31.01.2025 представник позивача, заперечуючи проти позову вказав, що відповідач не наводить обґрунтованих доводів щодо неможливості визначити митну вартість товару за ціною договору (основним методом) при тому, що подані декларантом документи в своїй сукупності чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, в тому числі умови поставки і оплати (том 3, а.с. 1-2).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (том 2, а.с. 245).

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

22.06.2018 між ТзОВ Автодімсервіс (покупець) та ERA S.r.l. - Socio Unico (продавець) було укладено контракт №22/06/18 (далі - контракт), відповідно до п.1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупця автомобільні запчастини (далі - товар) за найменуванням, асортиментом (номенклатурою), ціною і в кількості, узгодженій сторонами. Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього узгоджену сторонами ціну.

Згідно з умовами контракту ціни на товари встановлюються в євро (п.2.1.). Ціна товару включає в себе вартість його пакування, маркування та завантаження на транспортний засіб покупця (п. 2.3.). Поставка здійснюється з різних складів продавця, які вказані в товаросупровідних документах і в рахунках-фактурах на умовах FCA Свидник, FCA Хелм - Польща (Інкотермс-2010) (п. 3.1.). Поставка товару по даному контракту здійснюється партіями на підставі замовлень покупця, які розміщаються в електронному вигляді за допомогою електронних засобів зв`язку (п.3.3.). Кінцевий склад кожної партії (асортимент, кількість), умови поставки і оплати, ціни, діючі для вказаних у інвойсі умов поставки і оплати даної партії товару, а також додаткові знижки (в разі їх надання продавцем), зазначаються в інвойсі (інвойсах) на партію, що поставляється (п.3.4.). Покупець оплачує 100 % від вартості виставленого рахунку-фактури (п. 4.1.). Платежі по контракту здійснюються покупцем платіжним дорученням, виходячи з умов, зазначених в наданих продавцем рахунках- фактурах (п. 4.2) (том 1 а. с. 14-24).

09.07.2024 до відділу митного оформлення №1 митного поста Луцьк Волинської митниці для проведення митного оформлення партії товару в режимі імпорту (85 товарних позицій) торгівельної марки ERA, декларантом ПП СІА-БРОК було подано митну декларацію ІМ 40ДЕ №24UA61U6 (том 1, а. с. 25-40).

Для підтвердження заявленої митної вартості разом з вказаною митною декларацією декларантом було подано: контракт №22/06/18 від 22.06.2018 р.; додаткові угоди до контракту №1 від 18.06.2020, №2 від 11.07.2022; декларацію про походження товару VEND_EX_24000654 від 25.06.2024; автотранспортну накладну (CMR) 710125 від 08.07.2024; рахунок-фактуру (інвойс) VEND_EX_24000654 від 25.06.2024; прайс - лист виробника товару від 25.06.2024; довідку про транспортні витрати №13 від 08.07.2024; рахунок-фактуру №СФ-0000024 від 08.07.2024; договір №1/27032023 на перевезення вантажу від 27.03.2023; заявку на перевезення вантажу №05/07/24 від 04.07.2024; договір про надання послуг митного брокера №75 від 25.05.2012, копію митної декларації країни відправлення 24ITQYG1T0086980E9 від 27.06.2024 (том 1, а. с. 41-84).

Заявлена позивачем загальна митна вартість товару була визначена за основним методом у розмірі 1798079,8 грн., до її складових включено (крім фактурної вартості) ще вартість транспортування товару в сумі 3172 грн.

09.07.2024 р. за наслідком розгляду вищевказаних документів відповідачем направлено електронне повідомлення про те, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією №UА205140/2024/043661 документи містять розбіжності, зокрема: декларація країни відправлення 24ITQYG1T0086980E9 від 27.06.2024 видана в країні Італія. Згідно МД (графа 15) країною відправлення є Польща, декларація країни відправлення Польщі не подана до митного оформлення. Також, невідомо якою стороною контракту були понесені витрати на внутрішнє транспортування в країні експорту, зокрема з Італії. Відповідно до п.4.1. контракту від 22.06.2018 № 22/06/18 передбачена 100 % оплата, банківський платіжний документ не подано до митного оформлення. Прайс - лист від 25.06.2024 №б/н виданий виключно саме для РОL-СЕL Sр.z о.о., проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу. Заявлені умови поставки FСА передбачають, що покупець повинен оплатити вартість перевезення та навантажувально-розвантажувальні роботи. Відомостей про вартість навантаження/розвантаження не надано. Згідно ст.54 МКУ митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності позивачу необхідно згідно статей 53, 54 МКУ в 10-ти денний термін надати такі документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 5) платіжні документи 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) декларацію країни відправлення Польща.

На електронне повідомлення митниці позивач листом від 10.07.2024 №1 надав документи: 1. Видаткові накладні по оцінюваних товарах. 2. Картки рахунку 281 по товарах, зазначених у інвойсах.

Також у казаному листі відповідач зазначив, що за загальним правилом, визначеним ч.2 ст.53 МК України, декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товару, а може підтверджувати таку вартість лише в випадках, визначених її ч.3, а саме якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Оскільки митна декларація країни відправлення не входить до переліку документів, зазначених в частині 2 статті 53 МК України, то можливі розбіжності цього документа з документами з даного переліку не можуть бути підставою для витребування митним органом додаткових документів, в зв`язку з чим посилання відповідача на розбіжності в назвах відправників товару, вказаних в митній декларації країни відправлення від 27.06.2024 №24ITQYG1T0086980E9 та в автотранспортній накладній від 08.07.2024, як на підставу витребування від нас додаткових документів не відповідає вимогам закону.

Також позивач повідомив, що згідно довідки про транспортні витрати №13 від 08.07.2024 року вантажно-розвантажувальні роботи входять у вартість перевезення відповідно до розбивки.

У відповідь на звернення відповідача надали в додатках виписки з бухгалтерської документації (видаткові накладні та картки рахунку 281, які стосуються оцінюваних товарів).

Окрім цього, позивач просив прийняти рішення по митній вартості вказаних товарів без врахування 10-ти денного терміну, по причині відсутності інших документів, що підтверджують митну вартість партії товару.

10.07.2024 Волинською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000190/2 (том 1, а. с. 139).

Цим рішенням було відмовлено у визнанні митної вартості товарів №№9, 10 та визначено митну вартість цих товарів за резервним методом згідно зі статтею 64 МКУ, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби. Заявлену митну вартість решти товару (83 товарні позиції) відповідач визнав і не коригував. Рівень визначеної відповідачем у вказаний спосіб митної вартості становив: товару №9 6,88 дол.США/кг за МД №UA100320/2024/419804 від 13.06.2024; товару №10 4,23 дол.США/кг за МД №UA205140/2024/20312 від 05.03.2024. Митницею за основу для коригування митної вартості товару №9 взято вартість подібного товару «Гальма, гальмові системи з підсилювачами та їх частини до т/з: Гальмівні колодки барабанні арт.... Країна виробництва CN Торговельна марка Nipparts Виробник ERA Srl.», з врахуванням обсягу партії (54,46 кг), ввезеного з врахуванням умов поставки (FCA) та згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) стороною якого є виробник товарів. Митницею за основу для коригування митної вартості товару №10 взято вартість подібного товару «Запасні частини для легкових автомобілів, нові: - Гальмiвнi диски, арт. Торгівельна марка: NIPPARTS; Виробник: ERA S.r.l, CN..», з врахуванням обсягу партії (2038 кг), ввезеного даним одержувачем з врахуванням умов поставки (FCA) та згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) стороною якого є виробник товарів та скориговано самостійно декларантом.

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості, декларант 10.07.2024 подав нову митну декларацію №24UA75U9, за якою товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант позивача подав разом із митною декларацією документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару згідно з частиною другою статті 53 МК України: контракт №22/06/18 від 22.06.2018 р.; додаткові угоди до контракту №1 від 18.06.2020, №2 від 11.07.2022; декларацію про походження товару VEND_EX_24000654 від 25.06.2024; автотранспортну накладну (CMR) 710125 від 08.07.2024; рахунок-фактуру (інвойс) VEND_EX_24000654 від 25.06.2024; прайс - лист виробника товару від 25.06.2024; довідку про транспортні витрати №13 від 08.07.2024; рахунок-фактуру №СФ-0000024 від 08.07.2024; договір №1/27032023 на перевезення вантажу від 27.03.2023; заявку на перевезення вантажу №05/07/24 від 04.07.2024; договір про надання послуг митного брокера №75 від 25.05.2012, копію митної декларації країни відправлення 24ITQYG1T0086980E9 від 27.06.2024 (том 1, а. с. 41-84).

Також додатково були подані видаткові накладні по оцінюваних товарах та картки рахунку 281 по товарах, зазначених у інвойсах.

На думку суду, подані декларантом документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар №9, №10 та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так контрактом №22/06/18 від 22.06.2018 та додатковими угодами до нього визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) VEND_EX_24000654 від 25.06.2024 загальна вартість товару становить 40721,08 євро з врахуванням витрат на транспортування. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну.

Щодо посилання відповідача на те, що декларація країни відправлення 24ITQYG1T0086980E9 від 27.06.2024 видана в країні Італія, згідно МД (графа 15) країною відправлення є Польща, декларація країни відправлення Польщі не подана до митного оформлення зазначимо, що за загальним правилом, визначеним частини 2 статті 53 МК України, декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товару, а може підтверджувати таку вартість лише в випадках, визначених в частині 3 статті 53 МК України, а саме якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тому посилання відповідача на виявлені в декларації країни відправлення нібито розбіжності як на підставу витребування додаткових документів без зазначення при цьому наявності визначених цією нормою випадків, а також витребування від нас декларації країни відправлення Польща не відповідають вимогам закону.

Також, посилання в оскаржуваному рішенні на те, що невідомо якою стороною контракту були понесені витрати на внутрішнє транспортування придбаного нами товару в країні експорту, зокрема з Італії, відповідач не взяв до уваги зміст правил Інкотермс 2010, відповідно до яких при поставці на умовах FСА продавець доставить товар вказаному покупцем перевізнику до названого місця, в свою чергу покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця. З огляду на це положення, а також умови контракту та інвойса VEND_EX_24000654 від 25.06.2024 р., згідно з якими товар поставлявся нам на умовах FCA Chelm, вбачається, що перевезення від м. Хелм до м. Луцьк здійснювалось за рахунок позивача, докази чого подавались відповідачу 9.07.2024 р. разом з митною декларацією №24UA61U6, відповідно до м. Хелм товар доставлявся за рахунок продавця.

Суд також зауважує, що транспортна накладна (CMR) використовується при міжнародних вантажних перевезеннях автомобільним транспортом та виписується для підтвердження укладення договору перевезення, який визначає відповідальність відправника, перевізника та одержувача товару. Така накладна не містить даних, які могли вплинути на митну вартість товару, а вартість транспортування, яка враховується у складі митної вартості товару, підтверджена попередньо вказаними документами, наданими позивачем до митного оформлення.

Також безпідставним є твердження відповідача про те, що прайс - лист від 25.06.2024 №б/н виданий виключно саме для РОL-СЕL Sр.z о.о., проте прайс лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу. Так, прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.08. 2020 у справі №815/3451/16. Згідно з іншим правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 02.06.2022 у справі №460/2674/20, прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару. З цього приводу також зазначимо, що прайс-лист від 25.06.2024 р. №б/н містить ціни на весь доступний асортимент продавця (4197 артикулів), при тому, що в поданому до митного оформлення рахунку-фактурі №VEND_EX_24000654 від 25.06.2024 р. тільки 847 артикулів товарів, а також відображає ціни на товар згідно умов поставки FCA Chelm (Інкотермс - 2010).

Крім того, слід взяти до уваги, що згідно з умовами контракту ціна товару включає в себе вартість його пакування, маркування та завантаження на транспортний засіб покупця (п.2.3.), з огляду на що є безпідставним і твердження відповідача про те, що відомостей про вартість навантаження/розвантаження нами не надано.

Разом з тим, пропонуючи надати додаткові документи, відповідач не обґрунтував, яким чином висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, впливають на визначення митної вартості.

Окрім того суд зазначає, що митний орган не дивлячись на те, що за однією митною декларацією оформлялися й інші товари, спірне рішення прийняв тільки стосовно коригування митної вартості товару №9, №10, тобто, стосовно 2 товарних позицій із 85, хоч їх оформлення здійснювалося позивачем за тими ж самими документами. Таким чином, відповідач вибірково скоригував митну вартість товару без наведення при цьому обґрунтування такого коригування, не довівши підстав для таких дій.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Суд повторює, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; транспортні документи може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт (додаткові угоди до нього) та рахунок-фактура (інвойс).

При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митниця повинна довести законність свого рішення, яке не може ґрунтуватися на припущеннях та сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 10.07.2024 №UA205140/2024/000190/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення підлягає скасуванню як протиправне, а позов належить задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 08.01.2025 №507 (том 1, а. с. 10). Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Автодімсервіс (43006, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Андрія Марцинюка, будинок 35, ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці від 10.07.2024 №UA205140/2024/000190/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автодімсервіс за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк