Справа № 240/23731/24
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

14 квітня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2022 по 16.11.2022, з 26.12.2022 по 05.01.2023, 01.02.2023 по 03.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2022 по 16.11.2022, з 26.12.2022 по 05.01.2023, 01.02.2023 по 03.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позов мотивований тим, що відповідач не виплатив позивачу в повному розмірі додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2022 по 16.11.2022, з 26.12.2022 по 05.01.2023, 01.02.2023 по 03.03.2023.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року заяву про поновлення строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено строк звернення до суду з даним позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

07.01.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про передачу справи за місцезнаходженням відповідача на розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року передано адміністративну справу № 240/23731/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії на розгляд Хмельницькому окружному адміністративному суду (вулиця Козацька, 42, Хмельницький, Хмельницька область, 29000).

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року прийнято до свого провадження адміністративну справу № 240/23731/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що станом на дату звернення до суду з позовною заявою від 03.12.2024 року у цій справі позивач є особою, яка самовільна залишила військову частину (дезертирувала) з лав Збройних Сил України, військову службу якої призупинено, а тому не являється військовослужбовцем, а тому відсутні підстави для нарахування додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100000 гривень.

Відповідач у відзиві на позовну заяву також зазначає, що позивач звернувся до суду із заявленими позовними вимогами з пропуском встановлено строку звернення до суду.

Щодо цього клопотання суд зазначає, що при відкриті провадження по справі Житомирським окружним адміністративним судом по справі № 560/13561/24 було вирішено питання стосовно пропущення позивачем процесуальних строків звернення до суду. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року заяву про поновлення строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи наведене, строк звернення позивача з позовом до суду в межах заявлених позовних вимог не пропущено. Як наслідок, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно витягу із наказу команидра військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.05.2023 року № 134, позивач був визнаний таким, що 12 травня 2023 року самовільно залишив військову частину, у зв`язку з чим йому припизупинено виплату грошового забезпечення.

Згідно витягу із наказу командира НОМЕР_2 окремої аеромобільної бригадиДесантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 16 вересня 2023 року № 257-РС старшому солдату ОСОБА_2 з 16 червня 2023 року було призупинено військову службу у Збройних Силах України на підставі витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 червня 2023 року № 0000700.

Відповідно до довідки про обставини травми № 1/2035 від 30.11.2022 року, під час проходження військової служби, старший солдат ОСОБА_1 16.08.2022 отримав: Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої сідниці, грудної клітки зліва. Вибухова травма. Акубаротравма. Гострий двобічний посттравматичний перфоративний середній отит. Гостра двобічна сенсоневральна приглухуватість. ЗЧМТ. Струс головного мозку. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме: виконуючи бойове завдання в районі с. Білогірка Бериславського району Херсонської області у результаті ворожого мінометного обстрілу, під час відбиття збройної агресії Російської Федерації проти України та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні» та Захисту Батьківщини відповідно до Указу Президента України № 71/2022 від 24.02.2022 року "Про використання Збройних сил України та інших військових формувань". Поранення не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час отримання поранення перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет). Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Відповідно до довідки ВЛК № 6211, травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини та важкого ступеню.

У зв`язку з отриманням бойового поранення (16.08.2022) ОСОБА_1 проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні:

- первинну медичну допомогу отримав 18.08.2022 року;

- відповідно до виписки №11248 перебував на стаціонарному лікуванні з 12.09.2022 року по 28.09.2022 року;

- відповідно до епікризу №2590/637 перебував на стаціонарному лікуванні з 28.09.2022

року по 17.10.2022 року;

- відповідно до виписки №13030 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.10.2022 року по 02.11.2022 року;

- відповідно до виписки №3720 перебував на стаціонарному лікуванні з 02.11.2022 року по 16.11.2022 року;

- відповідно до виписки №5290 перебував на стаціонарному лікуванні з 26.12.2022 року по 05.11.2023 року;

- відповідно до довідки №108 звертався до лікаря 11.01.2023 року;

- відповідно до довідки №1069 перебував на стаціонарному лікуванні з 01.02.2023 року по 03.03.2023 року.

Позивач надіслав заяву від 10.08.2023 до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами, зокрема: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в повному розмірі в період з 16.08:2022 року по 03.03.2023, щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбаченою Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р, з урахуванням фактично виплачених сум; виготовити та направити довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 у період з 06.04.2022 по теперішній час; надати витяги із наказів про вибуття (прибуття) у відпустку за станом здоров`я ОСОБА_1 .

Відповідач надав відповідь від 09.12.2023, до якої було докладено виключно довідку про грошове забезпечення позивача.

04.10.2024 предсатвником позивача було направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо стану розгляду попереднього адвокатського запиту із вимогою: вжити заходів щодо забезпечення розгляду та надання відповіді на адвокатський запит; повідомити командира військової частини НОМЕР_1 про обов`язок надати відповідь на адвокатський запит протягом 30 робочих днів з дня його отримання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 надало відповідь від

16.10.2024, в якій надано Довідку про грошове забезпечення позивача та надало роз`яснення, що відповідно до пункту 15 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового: забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Враховуючи зазначене, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2023 № 134 ОСОБА_1 з 12.05.2023 призупинено виплату грошового забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням місця несення служби.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення виплати додаткової винагороди в повному обсязі у спірний період, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Із аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Разом з тим, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а також у відпустках для лікування за станом здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/в/29 до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, належить включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, підставою для видання такого наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

В даному ж випадку, вищевказані умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди позивачем дотримані та підтверджуються довідкою про обставини травми № 1/2035 від 30.11.2022 року.

Зокрема, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач відповідно до довідки № 1/2035 від 30.11.2022 року за обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме: виконуючи бойове завдання в районі с. Білогірка Бериславського району Херсонської області у результаті ворожого мінометного обстрілу, під час відбиття збройної агресії Російської Федерації проти України та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні» та Захисту Батьківщини відповідно до Указу Президента України № 71/2022 від 24.02.2022 року "Про використання Збройних сил України та інших військових формувань". Поранення не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час отримання поранення перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет). Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Відповідно до довідки ВЛК № 6211, травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини та важкого ступеню.

За періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 12.09.2022 по 16.11.2022, з 26.12.2022 по 05.01.2023, 01.02.2023 по 03.03.2023 позивачу не здійснювалась виплата додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ №168.

Із медичних документів, які надані позивачем до матеріалів справи, встановлено, що позивач хворіє з серпня 2022 року, коли під час виконання бойового завдання потрапив під обстріл, діагнози хвороб, пов`язані, в тому числі, з отриманням позивачем травми.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Суд враховує, що сам по собі факт припинення стаціонарного лікування наслідків отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), а потім його продовження в силу об`єктивних причин (ускладнення після завершення лікування тощо) не можуть бути підставою для позбавлення військовослужбовця права на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди у вказаних періодах.

В даному випадку, доводи відповідача стосовно того, що станом на дату звернення до суду з позовною заявою від 03.12.2024 року у цій справі позивач є особою, яка самовільна залишила військову частину (дезертирувала) з лав Збройних Сил України, військову службу якої призупинено, а тому не являється військовослужбовцем, а тому відсутні підстави для нарахування додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100000 гривень, суд відхиляє, оскільки відповідно до пункту 15 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

В той же час згідно витягу із наказу команидра військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.05.2023 року № 134, позивач був визнаний таким, що 12 травня 2023 року самовільно залишив військову частину, у зв`язку з чим йому припизупинено виплату грошового забезпечення.

Водночас спірний період за який позивачу належало виплатити грошове забезпечення є період з 12.09.2022 по 16.11.2022, з 26.12.2022 по 05.01.2023, 01.02.2023 по 03.03.2023, тобто до самовільного залишення військової частинини.

Таким чином, у період з 12.09.2022 по 16.11.2022, з 26.12.2022 по 05.01.2023, 01.02.2023 по 03.03.2023 позивачу мало бути нараховано та виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, збільшену до 100000 грн.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, з огляду на що вони підлягають задоволеню.

З врахуванням положень ст. 139 КАС України, судові витрати, що підлягають розподілу - відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2022 по 16.11.2022, з 26.12.2022 по 05.01.2023, 01.02.2023 по 03.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2022 по 16.11.2022, з 26.12.2022 по 05.01.2023, 01.02.2023 по 03.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя П.І. Салюк