Справа № 480/8721/24
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2025 року Справа № 480/8721/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8721/24 за позовом ОСОБА_1 до Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом № 4/в від 15.02.2024 року, в частині відмови в нарахуванні ОСОБА_1 , у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_2 ;
- зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяви (з доданими документами) ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_2 .
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ОСОБА_2 , проходив військову службу, на посаді кулеметника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 4 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_2 та мав звання молодшого сержанта. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що 06.12.2022 р. Вільшанською сільською радою Роменського району Сумської області складено відповідний актовий запис № 97 та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 . Смерть ОСОБА_2 настала в місці розташування підрозділу. Згідно відповіді №80 Синельниківського районного відділення КЗ «ДОБСМЕ» ДОР від 04.10.2023 р. на письмовий запит №11/6786 від 06.09.2023 р. стосовно смерті військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що його смерть настала від хронічної ішемічної хвороби серця, яка протікала з явищами стенозуючого коронарокардіосклерозу, дрібновогнищевого кардіосклерозу та ускладнилася гострою серцево-судинною недостатністю.
При цьому, за результатами судово-токсилогічного дослідження крові із трупа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений етиловий спирт у концентрації 5,67 %.
При цьому, позивачка просить суд врахувати, що на момент проведення експертизи трупу в морзі, в постанові слідчого питання щодо наявності в організмі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наркотичних чи токсичних речовин не ставилося, тому відповідне судово- токсилогічне дослідження не проводилося.
Протоколом Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, № 4/в від 15.02.2024 року, було відмовлено ОСОБА_1 , в нарахуванні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, посилаючись на те, що смерть ОСОБА_2 , є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.
З вказаною відмовою Відповідача, позивачка не погоджується в повному обсязі, оскільки смерть ОСОБА_4 , настала в результаті хронічної ішемічної хвороби серця, яка протікала з явищами стенозуючого коронарокардіосклерозу, дрібновогнищевого кардіосклерозу та ускладнилася гострою серцево-судинною недостатністю. Смерть ОСОБА_2 настала в місці розташування підрозділу.
При цьому, позивачка наголошує, що знаходження військовослужбовця у стані алкогольного / наркотичного сп 'яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.
Позивачка просить суд врахувати, що відповідно до ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), військовослужбовця, є наслідком вчинення а д м і н істративного п р а в о п орушення або д і й у стані алкогольного сп`яніння. Позивач вважає, що посилання відповідача, під час прийняття оскаржуваного рішення, на зазначені положення ст. 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є необґрунтованим, оскільки смерть ОСОБА_2 не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння та не є нещасним випадком. Крім того, позивачка наголошує, що смерть її чоловіка ОСОБА_2 настала під час захисту ним Батьківщини.
За викладених обставин позивачка вважає, що відмова у призначенні одноразової грошової допомоги є протиправною та просила суд зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум п о в т о р н о розглянути заяви (з доданими документами) ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) її чоловіка - військовослужбовця ОСОБА_2 .
Відповідачем - Міністерством оборони України подано до суду відзив в якому відповідач зазначає, що заперечує проти позовних вимог, оскільки , як встановлено Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідно до листа КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи» ДОР» Синельниківського районного відділення від 04.10.2023 № 80 у крові ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт в концентрації 5,67 %.
Відповідач просить суд врахувати, що відповідно до акта службового розслідування військової частини НОМЕР_2 від 08.02.2023 та лікарського свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер від гострої серцево-судинної недостатності, атеросклеротичної серцево- судинної хвороби. Смерть ОСОБА_2 настала в місці розташування підрозділу.
Звертає увагу суду на те, що згідно з ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням.
Відповідно до ст. 16-4 Закону № 2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) є наслідком вчинення ним адміністративного п р а в о п о ру ш ен н я або вчинення ним д і й у стані алкогольного сп`яніння.
Відтак, на переконання відповідача, рішення комісії Міноборони щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу є правомірним, обґрунтованим та таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального права та на підставі отриманих документів.
Таким чином, Міноборони позов не визнає, заперечує проти позову і вважає, що позовні вимоги є незаконними, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Як свідчить з матеріалів справи, 04.01.1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виконавчим комітетом Великобудківської сільської ради Недригайлівського району Сумської області було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_4 від 06.04.2023 р. (копія в справі).
ОСОБА_2 , проходив військову службу, на посаді кулеметника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 4 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_2 та мав звання молодшого сержанта.
Згідно довідки № 2505 виданою військовою частиною НОМЕР_2 від 24.07.2023 року, молодший сержант ОСОБА_2 дійсно в період з «14» листопада 2022 року по «30» листопада 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що 06.12.2022 р. Вільшанською сільською радою Роменського району Сумської області складено відповідний актовий запис №97 та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 .
Смерть ОСОБА_2 настала в місці розташування підрозділу.
Згідно інформації зазначеній у доповіді по факту смерті військовослужбовця, 30.11.2022 року близько 21:15 від командира 4 стрілецької роти старшого лейтенанта ОСОБА_6 надійшла доповідь про факт погіршення стану здоров`я молодшого сержанта ОСОБА_2 , з симптомами - втрата свідомості та піна з роту. Начальник медичного пункту виїхав на місце подій та звідти надав доповідь про смерть військовослужбовця. Попередній діагноз: без ознак насильницької смерті, попередньо - інсульт.
Згідно витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців протоколу №2502 від 06.08.2023 року, захворювання молодшого сержанта ОСОБА_2 , 1971 р.н. - «Атеросклеротична серцево-судинна хвороба. Гостра серцево-судинна недостатність», яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - "так, пов"язане з захистом Батьківщини".
Згідно інформації зазначеній у лікарському свідоцтві про смерть № 405 виданому Синельниківським районним відділенням №1 від 02.12.2022 р., хвороба, що призвела до смерті: а) Гостра серцево-судинна недостатність; б) Атеросклеротична серцево-судинна хвороба, так описана, причина смерті встановлена судово-медичним експертом, ОСОБА_7 . У пункті 12, щодо зазначення у випадках смерті від травми, отруєння та дії зовнішніх чинників інформація відсутня.
Згідно відповіді №80 Синельниківського районного відділення КЗ «ДОБСМЕ» ДОР від 04.10.2023 р. на письмовий запит №11/6786 від 06.09.2023 р. стосовно смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається наступне:
- його смерть настала від хронічної ішемічної хвороби серця, яка протікала з явищами стенозуючого коронарокардіосклерозу, дрібновогнищевого кардіосклерозу та ускладнилася гострою серцево-судинною недостатністю.
При цьому, за результатами судово-токсилогічного дослідження крові із трупа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений етиловий спирт у концентрації 5,67 %.
В свою чергу, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 101 від 09.02.2023 року, встановлено наступне - на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 10.11.2022 року, сержант військової служби за призивом під час мобілізації ОСОБА_2 вибув, для забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, захисту населення та інтересів держави, забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану на лінію бойового зіткнення на території Донецької області.
30.11.2022 року в населеному пункті с. Вільне Поле, ОСОБА_2 , був виявлений без ознак життя.
Згідно витягу з протоколу засідання 12 РВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, захворювання молодшого сержанта ОСОБА_2 , яке призвело до смерті - "так, пов`язане із захистом Батьківщини".
Згідно листа-запиту від ІНФОРМАЦІЯ_4 вказаний витяг було повернуто та замінено.
Згідно з Протоколом Відповідача № 4/в від 15.02.2024 року, було відмовлено ОСОБА_1 , в нарахуванні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, посилаючись на те, що смерть ОСОБА_2 , є наслідком в ч и н е н н я адміністративного п р а в о п о р у ш е н н я або д і й у стані алкогольного сп`яніння.
З вказаною відмовою Відповідача, позивачка не погоджується в повному обсязі, просить суд врахувати, що смерть ОСОБА_2 настала в результаті хронічної ішемічної хвороби серця, яка протікала з явищами стенозуючого коронарокардіосклерозу, дрібновогнищевого кардіосклерозу та ускладнилася гострою серцево-судинною недостатністю. Смерть ОСОБА_2 настала в місці розташування підрозділу.
Знаходження військовослужбовця у стані алкогольного / наркотичного сп 'яніння на час настання смерті, на переконання позивачки, не є підставою для відмови у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне:
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі також Закон № 2232-XII) передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі також Закон № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти (пункт 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-ХІІ).
Частиною першою статті 16 Закону України № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до підпунктів 1 - 3 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Згідно зі статтею 16-1 Закону № 2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі також Порядок № 975).
Згідно із пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Пунктом 10 Порядку № 975 визначено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Згідно із пунктом 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Частиною першою статті 16-4 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Аналогічні положення закріплені у пункті 19 Порядку № 975.
Подання зазначених у пункті 10 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону № 2011-XII, за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.
Водночас обов`язок перевірити, чи не настала загибель (смерть) за обставин, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону № 2011-XII, покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.
Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, протоколом Відповідача № 4/в від 15.02.2024 року, було відмовлено ОСОБА_1 , в нарахуванні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, посилаючись на те, що смерть ОСОБА_4 , є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.
Як встановлено Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідно до листа КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи» ДОР» Синельниківського районного відділення від 04.10.2023 № 80 у крові ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт в концентрації 5,67 %.
Відповідно до акта службового розслідування військової частини НОМЕР_2 від 08.02.2023 та лікарського свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер від гострої серцево-судинної недостатності, атеросклеротичної серцево- судинної хвороби. Смерть ОСОБА_2 настала в місці розташування підрозділу.
При цьому, відповідач посилаючись на положення частини 1 статті 16-4 Закону № 2011-ХІІ (призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком адміністративного правопорушення або вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння), не надає до суду жодних доказів існування справи про адмінправопорушення та доказів існування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, а також в оспорюваному протоколі не наведено жодних посилань на дії військовослужбовця, за наслідком вчинення яких настала смерть.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що знаходження військовослужбовця у стані алкогольного / наркотичного сп 'яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.
Відповідні правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 року у справі №826/6570/17, від 13.06.2019 у справі №802/1513/18-а, від 13.05.2020 у справі №489/4898/16-а, від 29.06.2022 у справі №640/6477/19 де суд дійшов висновку, що допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї. Таким чином, в спірних правовідносинах підлягає встановленню обставина чи є причинно- наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю).
Тобто, відповідачем не доведено існування причинно- наслідкового зв`язку між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю), не встановлено, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з вчиненням ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, ушкодження не спричинено собі навмисно.
Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 №13-рп/2011).
Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).
Отже, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги. Отже, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією від 30.09.2024р.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом № 4/в від 15.02.2024 року, в частині відмови в нарахуванні ОСОБА_1 , у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_2 .
Зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяву (з доданими документами) ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_2 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ), понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець