Справа № 420/32543/24
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 18.10.2024 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якому просить суд:

визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови обчислення пільгового страхового стажу у півтора кратному розмірі за період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (Камчатська область) за період з 10 вересня 1987 року до 01 січня 1991 року та страхового стажу за період з 01 січня 1992 року по 24 вересня 1992 року роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді вчителя трудового навчання у Пахачинській середній школі Олюторського району Камчатської області ) з 10 вересня 1987 по 24 вересня 1992 роки, яка знаходиться на території російської федерації протиправною;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести обчислення пільгового страхового стажу роботи з урахуванням стажу роботи один рік за півтора за період роботи з 10 вересня 1987 року до 01 січня 1991 року у розмірі 4 роки 11 місяців 16 днів ( 3 роки 3 місяці 21 день на Крайній Півночі з рахуванням 1,5) та страхового стажу за період з 01 січня 1992 року по 24 вересня 1992 року у розмірі 8 місяців 24 дні роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді вчителя трудового навчання у Пахачинській середній школі Олюторського району Камчатської області з 10 вересня 1987 по 24 вересня 1992 роки, яка знаходиться на території російської федерації.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою щодо зарахування до мого страхового стажу період роботи з 10 вересня 1987 по 24 вересня 1992 роки. Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вважає неможливим обчислення пільгового страхового стажу у півтора кратному розмірі за період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (Камчатська область) за період з 10 вересня 1987 року до 01 січня 1991 року мотивуючи тим, що у моїй трудовій книжці відсутні відомості про укладання письмових трудових договорів або про користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами колишнього Союзу РСР для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. 16.08. 2024 року повторно звернувся через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою щодо перерахунку пенсії. 25.09.2024 року листом за №8261-7008/Б-02/8-2100/24 від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відмовлено. Позивач вважає прийняте дії відповідача, що порушує його право на соціальний захист, не відповідає приписам чинного законодавства та принципу верховенства права, тому звернувся до суду.

Відповідач з поданим позовом не погодився. Головне управління не погоджується з позовними вимогами Позивача, вважає їх такими, що суперечать чинному законодавству та не підлягають задоволенню з наступних підстав. В трудовій книжці Позивача відсутні відомості про укладання письмових трудових договорів або про користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативноправовими актами. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31 грудня 1991 року, уточнюючи довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року. У зв`язку з тим, що до заяви про призначення пенсії Позивачем долучено саме копію архівної довідки (відсутній оригінал) та не проведено легалізацію вищезазначеного документа (відсутній апостіль) підстав для врахування її під час розрахунку страхового стажу у Відповідача немає. Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж Позивача. Прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих Позивачем документів, є дискреційним повноваженням Відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , з 01.05.2024 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

01.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком. Згідно протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії від 13.05.2024 під час призначення позивачу пенсії, його страховий стаж склав 31 рік 3 місяці 6 днів.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 14.08.2024 № 7018-6103/Б-02/8-2100/24 за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 08.09.1980, до страхового стажу не зараховано період роботи в Пахачинській середній школі Олюторського району Камчатської області (Росія) з 10.09.1987 по 24.09.1992, оскільки в наданій копії трудової книжки в даті наказу про зарахування на роботу не проглядається рік.

16.08.2024, ОСОБА_1 через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся із заявою про: Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви до страхового стажу зарахований період роботи з 10.09.1987 по 31.12.1991. Страховий стаж після перерахунку склав 35 років 06 місяців 28 днів.

Проте, Позивач вважає що територіальними органами Пенсійного фонду України, до його страхового стажу протиправно не зараховано період роботи з 01.01.1992 по 24.09.1992, а період роботи з 10.09.1987 по 31.12.1991 має бути обраховано у півтора кратному розмірі як такий, що набутий в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

В свою чергу, Головне управління зазначає, що висновки ОСОБА_1 щодо неправильного обрахування його страхового стажу є помилковими.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Частиною 2 ст. 26 Закону № 1058-IV встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі по тексту Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частинами 1-3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Необхідно зазначити, що до 01 січня 2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений (далі - Порядок №637).

Відповідно до ч. 3 Постанови №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, відомості якої підлягають врахуванню при визначенні стажу роботи особи.

Як вбачається з матеріалів справи до трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 дата заповнення 08.09.1980 внесено записи щодо періоду роботи з 10 вересня 1987 року до 24 вересня 1992 року на посаді вчителя трудового навчання у Пахачинській середній школі Олюторського району Камчатської області.

Суд зауважує, що вказана в трудовий книжці дата запису про звільнення та дата наказу про звільнення проглядаються належним чином, а саме 24.09.1992 та 30.04.1992.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV встановлено, що Період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Отже за приписами вказаних положень Закону №1058-ІV визначено, що відповідні пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

У даному разі, у наданій до відповідача трудової книжки НОМЕР_2 дата заповнення 08.09.1980 внесено записи щодо періоду роботи з 10 вересня 1987 року до 24 вересня 1992 року на посаді вчителя трудового навчання у Пахачинській середній школі Олюторського району Камчатської області, яка відноситься до районів Крайньої Півночі та місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на проведення обчислення пільгового страхового стажу роботи з урахуванням стажу роботи один рік за півтора за період роботи з 10 вересня 1987 року до 01 січня 1991 року, а тому відповідачем було протиправно відмовлено у здійсненні такого обчислення.

Суд вважає надуманими наведені відповідачем доводи щодо неможливості проведення пільгового обчислення страхового стажу на підставі трудової книжки з підстав відсутності відомостей про укладання письмових трудових договорів або про користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами, оскільки вказані записи є достатніми для підтвердження роботи позивача в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Окрім того, вказані записи свідчать про те, що позивач безперервно працював в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі більше 3 років, що вказує на укладання відповідного трудового договору строком на три роки та його подальше переукладання.

У той же час, 13.03.1992 між країнами СНД укладено Угоду про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (далі - Угода).

У преамбулі зазначено, що Уряди держав учасниць уклали цю Угоду: «виходячи з необхідності захисту прав громадян у галузі пенсійного забезпечення, усвідомлюючи, що кожна держава - учасниця Співдружності повинна нести безпосередню відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, визнаючи, що держави - учасниці Співдружності мають зобов`язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР і реалізують це право на території держав - учасниць Угоди, визнаючи необхідність неухильного дотримання зобов`язань за міжнародними угодами, укладеними СРСР з питань пенсійного забезпечення»

Відповідно до ч.2 ст.6 Угоди, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Вищезазначена міжнародна угода, при встановленні права на пенсію, надавала можливість враховувати стаж роботи набутий на території будь-якої з держав учасниць Угоди, після 31.12.1991 року.

З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді.

Отже, з 01.01.2023 Угода залишалась чинною та обов`язковою до виконання між іншими її підписантами, окрім російської федерації. Україна, в свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 29.11.2022 №1328, яка набрала чинності 02.12.2022, анонсувала свій вихід з Угоди.

Оскільки, ч.1 ст. 13 Угоди визначено, що кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди, стосовно цього учасника, припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Відповідно до листа Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022, після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди, зазначений міжнародний договір припинив свою дію для України 19 червня 2023 року.

Таким чином, після виходу з Угоди, під час призначення пенсії, стаж роботи набутий на території російської федерації не підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Період трудової діяльності ОСОБА_1 з 01.01.1992 по 24.09.1992 набутий на території російської федерації, а тому, враховуючи відсутність міжнародної угоди щодо пенсійного забезпечення між Україною та РФ, відповідачем правомірно не було включено у страховий стаж за період з 01 січня 1992 року по 24 вересня 1992 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді вчителя трудового навчання у Пахачинській середній школі Олюторського району Камчатської області, яка знаходиться на території російської федерації.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, про частково обґрунтованість заявленого позивачем позову та наявність підстав для визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови обчислення пільгового страхового стажу у півтора кратному розмірі за період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (Камчатська область) за період з 10 вересня 1987 року до 01 січня 1991 року роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді вчителя трудового навчання у Пахачинській середній школі Олюторського району Камчатської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що саме «орган, що призначає пенсію» (за спірних правовідносин ГУ ПФУ в Одеській області з огляду на те, що саме цей орган здійснював розгляд заяви позивача) повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону №1058 передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, враховуючи, що відповідач як уповноважений орган не надав оцінку всім періодам роботи позивача зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву з урахуванням висновків суду є достатнім способом захисту з метою відновлення прав позивача.

У зв`язку з цим, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.08.2024 та провести обчислення пільгового страхового стажу роботи з урахуванням стажу роботи один рік за півтора за період роботи з 10 вересня 1987 року до 01 січня 1991 року на посаді вчителя трудового навчання у Пахачинській середній школі Олюторського району Камчатської області з урахуванням висновків суду.

Пунктом 23 частини першої статті 4 КАС України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд зазначає, що вимога про визнання протиправним акта, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), які є наслідком протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про задоволення основної позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови обчислення пільгового страхового стажу у півтора кратному розмірі за період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (Камчатська область) за період з 10 вересня 1987 року до 01 січня 1991 року роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді вчителя трудового навчання у Пахачинській середній школі Олюторського району Камчатської області протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.08.2024 та провести обчислення пільгового страхового стажу роботи з урахуванням стажу роботи один рік за півтора за період роботи з 10 вересня 1987 року до 01 січня 1991 року на посаді вчителя трудового навчання у Пахачинській середній школі Олюторського району Камчатської області з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6; ідентифікаційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН