Справа № 580/2752/24
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2752/24 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 05.02.2024 № 3595/03-16 про відмову перерахунку пенсії та скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії ГУ ПФ України у Вінницькій області №65 від 19.09.2023;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Вінницькій області перевести з 12.09.2023 ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" па пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.13.1993 № 3723-ХІІ, п. п 10, 12 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIIІ;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Вінницькій області при нарахуванні ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ п. п 10, 12 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ врахувати довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 11.09.2023 № 9/05-20 та здійснити розрахунок пенсії, з урахуванням виплачених сум за серпень 2023 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії державного службовця згідно з вищезазначеною довідкою.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України у Вінницькій області від 05.02.2024 № 65 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії в частині переходу на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та здійснити нарахування ОСОБА_1 з 12.09.2023 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", п. п 10, 12 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIIІ у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках Звенигородської районної державної адміністрації від 11.09.2023 № 9/05-20, № 8/05-20. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що повноваження з призначення пенсії є дискреційними і належать органам Пенсійного фонду України, натомість позивач не має права на перехід на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що нею дотримано сукупність вимог для набуття права на призначення пенсії державного службовця, а подані довідки містять інформацію про виплачені доходи з яких було сплачено єдиний внесок, тому вони підлягають врахуванню при розрахунку розміру пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачка перебуває на пенсійному обліку та з 03.09.2015 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

12.09.2023 позивач звернулась до ГУ ПФ України в Черкаській області із заявою про перехід на інший вид пенсію, в якій просила перевести її з пенсії за віком на пенсію по державній службі, яка була розглянута за екстериторіальним принципом ГУ ПФ України у Вінницькій області, рішенням якого від 19.09.2023 № 65 відмовлено у перерахунку пенсії позивача.

Така відмова була оскаржена позивачем в судовому порядку та рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 у справі № 580/9329/23 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України у Вінницькій області від 19.09.2023 № 65 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано ГУ ПФ України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах Державної податкової служби з 24.07.1990 по 02.12.1994 та з 13.04.1999 по 03.06.2010. Зобов`язано ГУ ПФ України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.09.2023 про переведення з пенсії за віком, призначеної їй відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII з урахуванням висновків суду за наслідками розгляду цієї справи (а.с.18-23).

За результатами повторного розгляду заяви позивача, ГУ ПФ України у Вінницькій області прийняло рішення від 05.02.2024 № 6, яким відмовило позивачу у переході з пенсії за віком згідно з Законом №1058 на пенсію відповідно до Закону України "Про Державну службу" зазначивши про відсутність права на даний вид перерахунку. В обґрунтування рішення вказано, що позивачу зараховано до стажу державної служби періоди роботи в органах Державної податкової служби з 24.07.1990 по 02.12.1994 та з 13.04.1999 по 03.06.2010. Обчислений стаж роботи державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державної служби для визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 889 становить 21 рік 05 місяців 16 днів. Також, відповідачем не взято до уваги довідку № 9/05-20 від 11.09.2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, оскільки документ видано з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622, а саме, зазначена довідка видана не на дату звернення особи за перерахунком (а.с.13-15).

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що станом на 01.05.2016 стаж державної служби позивача становив понад 10 років та станом на зазначену дату вона займала посаду, що відноситься до посад державної служби, а загальний стаж роботи останньої на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців складає не менше 20 років і враховуючи досягнення позивачем пенсійного віку встановленого ст. 26 Закону № 1058 (60 років), то за нею зберігається право на призначення пенсії на підставі до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ згідно п. 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, тому наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії, призначеної їй на підставі Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до Закону № 3723-XII.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про Державну службу".

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII), відповідно до п.2 р.ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII (далі - Закон №3723-XII), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Згідно з п.10, 12 р.XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналіз наведених положень дозволяє дійти висновку, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV (60 років), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Обставина щодо наявності у позивача загального стажу роботи на державній службі 21 рік 05 місяців 16 днів визнається відповідачем в оскаржуваному рішенні (а.с.14).

Враховуючи зараховані до стажу державної служби періоди, в тому числі з 24.07.1990 по 02.12.1994 та з 13.04.1999 по 03.06.2010, станом на 01 травня 2016 року період державної служби становив понад 10 років.

Крім того, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 у справі № 580/9329/23 встановлено обставину, що в період з 20.01.2015 по 21.08.2019 позивач обіймала посаду голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області.

Вказана обставина є преюдиційною та не підлягає доказуванню в силу ч.4 ст.78 КАС України.

Тобто, станом на 01 травня 2016 року позивач обіймала посаду, яка належить до посад державної служби, відповідно до ст. 48 Закону України "Про місцеві державні адміністрації".

З наведеного вбачається, що позивач набула права на призначення (переведення) пенсії державного службовця відповідно до Закону № 3723-XII.

Правові висновки щодо наявності підстав для переведення на пенсію державного службовця за ст.37 Закону № 3723-XII також викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18), які підлягає врахуванню судом.

В той же час, оскаржуване рішення відповідача не містить жодних обґрунтувань відмови позивачу у переході з пенсії за віком, згідно із Законом №1058 на пенсію державного службовця, відповідно до Закону № 3723-XII.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача призначити та здійснити нарахування ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ.

Щодо посилань відповідача на наявність у нього дискреційних повноважень в частині призначення пенсій, то колегія суддів звертає увагу, що за відсутності у органу державної влади підстав для прийняття рішення про відмову в задоволенні заяви позивача, єдиним можливим законним рішенням залишається задоволення такої заяви, що в свою чергу виключає наявність дискреції.

При цьому, незважаючи на наявність судового рішення у справі №580/9329/23, яким встановлено відповідність позивача критеріям для призначення їй пенсії відповідно до положень ст.37 Закону № 3723-ХІІ, відповідач свідомо проігнорував таку обставину та знову безпідставно відмовив у призначенні позивачу пенсії державного службовця.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача від нерозсудливої поведінки суб`єкта владних повноважень, необхідно зобов`язати ГУ ПФ України у Вінницькій області призначити та здійснити нарахування ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, з врахуванням положень п.10, 12 р. р.ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIIІ у розмірі 60 відсотків від заробітної плати.

Крім того, наявні в матеріалах справи довідки Звенигородської районної державної адміністрації (правонаступник Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області) від 11.09.2023 № 9/05-20, № 8/05-20 є такими, що відповідають формі, закріпленій постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, видані роботодавцем позивача та містять всі необхідні відомості про складові заробітної плати для призначення пенсії (а.с.16-17).

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення про відмову позивачу у переході на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" та наявності підстав зобов`язати ГУ ПФ України у Вінницькій області призначити та здійснити нарахування позивачу пенсії державного службовця, з врахуванням наданих довідок.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В той же час, апеляційна скарга не містить доводів та обґрунтувань в частині незадоволених позовних вимог та у вказаній частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому, в силу вимог ст.308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 14 квітня 2025 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма