Справа № 440/16021/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р. Справа № 440/16021/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава, повний текст складено 03.01.25 по справі № 440/16021/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач), в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати :

частини основного розміру пенсії за період з 01.02.2019 по 31.03.2021 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/4463/20 від 25.09.2020,

частини основного розміру пенсії за період з 01.04.2019 по 30.06.2021 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/4115/21 від 20.05.2021,

частини основного розміру пенсії за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/8446/22 від 02.11.2022,

частини основного розміру пенсії за період з 01.03.2023 по 30.06.2023 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/3033/23 від 15.05.2023,

частини основного розміру пенсії за період з 01.07.2021 по 28.02.2022 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) та з 01.03.2022 по 30.11.23 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/10704/23 від 06.10.2023 та окремої ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.24 у справі №440/10704/24,

частини основного розміру пенсії за період з 01.02.2020 по 29.02.2024 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/17973/23 від 02.11.2022,

частини основного розміру пенсії за період з 01.03.2022 по 30.04.2024 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/1942/24 від 13.03.2024,

частини основного розміру пенсії за період з 01.03.2024 по 30.06.2024 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/3046/24 від 16.04.2024,

частини основного розміру пенсії за період з 01.01.2018 по 01.03.2019 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/5012/24 від 30.05.2024,

частини основного розміру пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/9362/24 від 11.09.2024,

частини основного розміру пенсії за період з 01.02.2023 по 31.10.2024 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/9482/23 від 04.09.2024,

частини основного розміру пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/9362/24 від 11.09.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за період з 01.02.2019 по 31.03.2021 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/4463/20 від 25.09.2020,

частини основного розміру пенсії за період з 01.04.2019 по 30.06.2021 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/4115/21 від 20.05.2021,

частини основного розміру пенсії за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/8446/22 від 02.11.2022,

частини основного розміру пенсії за період з 01.03.2023 по 30.06.2023 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/3033/23 від 15.05.2023,

частини основного розміру пенсії за період з 01.07.2021 по 28.02.2022 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) та з 01.03.2022 по 30.11.23 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/10704/23 від 06.10.2023 та окремої ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 у справі № 440/10704/24,

частини основного розміру пенсії за період з 01.02.2020 по 29.02.2024 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/17973/23 від 02.11.2022,

частини основного розміру пенсії за період з 01.03.2022 по 30.04.2024 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/1942/24 від 13.03.2024,

частини основного розміру пенсії за період з 01.03.2024 по 30.06.2024 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/3046/24 від 16.04.2024,

частини основного розміру пенсії за період з 01.01.2018 по 01.03.2019 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/5012/24 від 30.05.2024,

частини основного розміру пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/9362/24 від 11.09.2024,

частини основного розміру пенсії за період з 01.02.2023 по 31.10.2024 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/9482/23 від 04.09.2024,

частини основного розміру пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 (день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/9362/24 від 11.09.2024.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 по справі 440/16021/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Позивач, на погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 у справі № 440/16021/24 і направити справу до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та про зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга мотивована твердженням про помилковість висновків суду першої інстанції в частині порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, передбачених пунктом 6 частини 4 статті 169 КАС України, оскільки заявлені позовні вимоги пов`язані між собою та мають однаковий предмет доказування, а тому могли бути заявлені в одній позовній заяві.

На переконання позивача, хоча порушення його прав на отримання компенсації втрати частини доходів мало місце внаслідок порушення строку виплати частини основного розміру пенсії на виконання різних рішень судів, спірні правовідносини виникли за участі одного і того ж відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, за аналогічних фактичних обставин та врегульовані Законом України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» і Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, а також підсудні одному і тому ж суду Полтавському окружному адміністративному суду.

Звернув увагу, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції порушив положення частини шостої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки всупереч вказаній нормі до початку розгляду справи по суті не роз`єднав позовні вимоги та не виділив одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, що призвело до обмеження права ОСОБА_1 на судовий захист.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечував проти доводів, викладених у ній, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що предметами позову у даній справі є дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, які полягали у відмові нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати пенсії, присудженої у 12 справах № 440/4463/20, № 440/4115/21, № 440/8446/22, № 440/3033/23, № 440/10704/23, № 440/17973/23, № 440/1942/24, № 440/3046/24, № 440/5012/24, № 440/9362/24, №440/9482/23 та № 440/9362/24.

Повертаючи позовну заяву на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що спільний розгляд таких позовних вимог суттєво ускладнить та сповільнить вирішення спору по суті, оскільки заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є самостійними, стосуються різних підстав для звернення до суду та обґрунтовуються різними доказами та підставами виникнення, у зв`язку з чим їх об`єднання в одному позові не сприяє швидкості та одностайності вирішення спору та не відповідає правилам об`єднання позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 3 статті 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

За приписами частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, установленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням установленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вимог частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5).

Згідно з частиною 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також частиною 1 статті 21 КАС України.

Зі змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

Таким чином, у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

В свою чергу, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (пункт 23 частини першої статті 4 КАС України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 640/27758/20.

Як встановлено в суді першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом слугувала незгода позивача з діями Головного управління Пенсійного фонду України щодо відмови нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушення строків виплати частини основного розміру пенсії згідно із рішеннями Полтавського окружного адміністративного суду у справах № 440/4463/20, № 440/4115/21, № 440/8446/22, № 440/3033/23, № 440/10704/23, № 440/17973/23, № 440/1942/24, № 440/3046/24, № 440/5012/24, № 440/9362/24, № 440/9482/23 та № 440/9362/24.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом розгляду справи № 440/4463/20 є бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині непроведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що враховується для перерахунку пенсій за формою згідно з додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (в редакції до внесення до неї змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб") із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії для здійснення з 01.04.2019 перерахунку довічної пенсії за вислугу років;

Предметом розгляду справи № 440/4115/21 - дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 88 до 70 відсоткового розміру грошового забезпечення при здійсненні перерахунку з 01.04.2021 раніше призначеної пенсії за вислугу років та обмеження виплачуваної з 01.04.2019 пенсії максимальним розміром, встановленим ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

Предметом розгляду справи № 440/8446/22 - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті з 01 березня 2022 року пенсії з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження її максимальним розміром;

Предметом розгляду справи № 440/3033/23 - ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови позивачу у виплаті з 01.03.2023 індексації установленої відповідно до постанови КМУ від 23.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2023 році" без обмеження її максимальним розміром;

Предметом розгляду справи № 440/10704/23 - дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.07.2021 доплати до пенсії згідно постанови КМУ від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";

Предметом розгляду справи № 440/17973/23 - дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії станом на 01 січня 2020 року № 66/21/4/22фв від 22 травня 2023 року, станом на 01 січня 2021 року № 66/21/4/23фв від 22 травня 2023 року, станом на 01 січня 2022 року № 66/21/4/51фв від 15 серпня 2023 року без обмеження максимальним розміром;

Предметом розгляду справи № 440/1942/24 - дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати позивачу з 01 березня 2022 року доплати до пенсії у сумі 2000,00 грн, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";

Предметом розгляду справи № 440/3046/24 - дії відповідача щодо обмеження ОСОБА_1 з 01.03.2024 пенсії максимальним розміром;

Предметом розгляду справи № 440/5012/24 - дії ГУПФ України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку з 01.01.2018 основного розміру пенсії з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, встановлених довідкою Управління Служби безпеки України в Полтавській області № 66/21/4/102 фв від 19.03.2024;

Предметом розгляду справи № 440/9362/24 - дії ГУПФ України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку з 01.01.2018 основного розміру пенсії з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, встановлених довідкою Управління Служби безпеки України в Полтавській області № 66/21/4/102 фв від 19.03.2024 року, виходячи з раніше призначеного її розміру 88 відсотків відповідних сум грошового забезпечення;

Предметом розгляду справи № 440/9482/23 - бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиплати з 01 травня 2023 року щомісячної доплати до пенсії по 2000 грн., згідно з пунктом і Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

Предметом розгляду справи № 440/9362/24 - дії ГУПФ України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку з 01.01.2018 основного розміру пенсії з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, встановлених довідкою Управління Служби безпеки України в Полтавській області № 66/21/4/102 фв від 19.03.2024 року, виходячи з раніше призначеного її розміру 88 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

З огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів зауважує, що хоча позовні вимоги у вказаних справах і були звернуті до одного і того ж відповідача, проте предмет спору, обґрунтування позову, фактичні обставини та відповідно правове регулювання є різними та охоплюють різні періоди у часі.

А відтак, незважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про отримання компенсації втрати частини доходів заявлені до одного і того ж відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та врегульовані Законом України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» і Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, а також підсудні одному і тому ж суду Полтавському окружному адміністративному суду, порушення строків виплати основного розміру пенсії позивача на виконання різних судових рішень відбулося за нетотожних фактичних обставин.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що характер кожної з заявлених у цій справі позовних вимог випливає з неподібних правовідносин, які мають свої особливості та потребують різної доказової бази, що суттєво ускладнює одночасне їх вирішення.

Отже, висновок суд першої інстанції про відсутність підстав вважати, що заявлені вимоги є пов`язаними між собою підставою виникнення або поданими доказами, є основними та похідними, є правильним.

Разом з цим, пунктом 6 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За змістом частини шостої статті 172 КАС України суд вправі за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Отже, визначальною умовою для роз`єднання позовних вимог є та обставина, що таке роз`єднання сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Зазначений припис спрямований на те, щоб суб`єкт правовідносин міг з дотриманням принципів адміністративного судочинства і конкретних обставин скористатися правом на судовий захист.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суд вправі з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження для забезпечення виконання завдань адміністративного судочинства, тобто, зокрема, для своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Проте, таке роз`єднання можливе лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

Указаному кореспондує припис абзацу другого частини шостої статті 172 КАС України, згідно з яким розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 420/3956/20 від 30.09.2020.

Колегія суддів зазначає, що оскільки позивач об`єднав у позовній заяві вимоги, кожна з яких може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднає позовні вимоги (Полтавський окружний адміністративний суд) висновок про необхідність повернення позовної заяви є передчасним та таким, що суперечить завданням адміністративного судочинства, визначеним статтею 2 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, ЄСПЛ за результатами розгляду справи Brumarescu v. Romania зазначив, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі преамбули цієї Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства.

Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права і свободи, визначені в Конвенції, порушено, повинен отримати ефективний засіб правового захисту у національному органі, незважаючи на те, що порушення вчинено особами, які діють в офіційній якості.

Суд повинен дотримуватися принципу верховенства права, одним з елементів якого є доступ до суду, який відповідно до статті 6 КАС України застосовується адміністративними судами з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

Відповідно до статті 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Приписами статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на незастосування судом першої інстанції положень частини 6 статті 172 КАС України, що в свою чергу, позбавило позивача права на судовий захист, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 у справі № 440/16021/24 підлягає скасуванню з направленням справи на продовження розгляду для вирішення питання про роз`єднання позовних вимог.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 326-329, 353 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 по справі № 440/16021/24 - скасувати.

Справу № 440/16021/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду для вирішення питання про роз`єднання позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій