Справа № 520/25592/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р. Справа № 520/25592/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 30.12.24 по справі № 520/25592/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ДІЛЕР"

до Харківської митниці

про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТО ДІЛЕР" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807200/2024/000615 та рішення про коригування митної вартості № UA 807000/2024/000507/2 від 20.08.2024, винесені Харківською митницею;

- стягнути на користь ТОВ "Авто Ділер" () сплачену суму судового збору в розмірі 6056,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ().

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в яких митна вартість визначена не за ціною договору, а за резервним методами, є неправомірними, оскільки митному органу надано всі необхідні документи, які містять достатні відомості про складові митної вартості товару, дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості товару. Надані документи в сукупності виключають розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять достатні відомості про складові митної вартості. Посилання ж митного органу, як на підставу виникнення у нього сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, на нижчий ціновий рівень імпортованого позивачем товару порівняно з митним оформленням інших ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, є нормативно необґрунтованими, оскільки лише сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта та не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807200/2024/000615 та рішення про коригування митної вартості №UA807000/2024/000507/2 від 20.08.2024, винесені Харківською митницею.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ДІЛЕР" витрати на оплату судового збору у загальному розмірі 6056,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Харківькою митницею подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивачем на вимогу митного органу по спірній митній декларації не надано додаткових документів. Так, при визначенні митної вартості за резервним методом митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України. Щодо митних оформлень, які бралися в якості Джерела інформації, для рішення про коригування митної вартості №UA807000/2024/000507/2 від 20.08.2024 і на які посилається Харківська митниця, то відповідачем надані всі докази оформлень, витяг з бази даних ЄАІС Держмитслужби та джерела інформації по митному оформленню подібних (аналогічних) товарів. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що використання відповідачем відомостей з інформаційних баз даних мають лише допоміжний, інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень. Зазначає, що позивачем до митного контролю і митного оформлення на підтвердження понесених транспортних витрат, не надавався банківський/платіжний документ, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг. Вказує, що митницею прийнято рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись ст. 54, ст. 55, ст. 57-64 МК України прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів №UA807000/2024/000507/2 від 20.08.2024 за резервним методом, згідно ст. 64 МК України. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено за рівнем митної вартості товару №1-5,53(5,007 euro/кг) джерело №UA807200/2024/000818 від 17.01.2024.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що 18.11.2022 між Eurobump Otomotiv San. Ve Tic з однієї сторони (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Ділер" з іншої сторони (покупець) укладено Контракт про те, що в порядку та на умовах визначених Контрактом, продавець зобов`язується здійснити поставку частин моторних транспортних засобів. Сторонами погоджено, що найменування, кількість та загальна ціна товару визначаються у специфікаціях та/або рахунках фактурах до Контракту.

Розділом 2.1. Контракту передбачено, що ціни на товар встановлюються на умовах FCA Стамбул.

Пунктом 4.5 Контракту визначено, що в інвойсі продавцем визначаються всі необхідні реквізити та умови поставки.

Пунктом 4.8 визначено, що партією товару вважається товар, відвантажений за однією товарно-транспортною накладною на адресу одного вантажоодержувача. В товаро-транспортній накладній (або коносаменті) повинно бути вказано: номер і дата, номер контейнеру, номера і кількість відвантажених місць, повне найменування Покупця (вантажоодержувача).

Пунктом 5.3 Контракту передбачено, що упаковка, в якій відвантажується товар, повинна відповідати установленим стандартам для даного виду товару в країні продавця або виробника, і забезпечувати його збереження на час транспортування.

Додатковою угодою № 3 від 20 грудня 2023 року дію Контракту пролонговано.

Додатковою угодою № 5 від 08.01.2024 сторони внесли зміни до пункту 2.1. Контракту та визначили, що ціни на товар встановлюються на умовах EXW Стамбул.

Умови поставки EXW Інкотермс 2010/"Франко завод" (вказана назва місця заводу або іншого підприємства) свідчить про те, що продавець/постачальник здійснює поставку/відвантаження товару , коли він передає його в розпорядження покупця в узгодженому раніше місці: на своєму виробництві (заводі або фабриці), на складі, в магазині і т.д.

При цьому відповідальність продавця закінчується в момент передачі товару, що поставляється безпосередньо покупцеві або залученної покупцем компанії- перевізнику. За навантаження свого товару на транспортний засіб покупця продавець не відповідає.

З метою організації поставки між сторонами укладено інвойс від 08.08.2024 за номером IHR 442, відповідно до якого постачанню підлягала наступна продукція: бампери у кількості 444 штуки, загальною масою 2575,20 кілограм на суму 8524,80 євро. Умовами даного інвойсу визначено умовами поставки EXW Стамбул, що відповідає вимогам Контракту.

З метою оформлення поставки та подальшого проведення митних формальностей, продавцем складено пакінг лист від 08.08.2024.

08.08.2024 сторонами та перевізником складено коносамент №001626, який підтверджує, що перевезенню підлягала продукція згідно інвойсу від 08.08.2024 за номером IHR 442, а саме бампери у кількості 444 штуки, загальною масою 2575, 20 кілограм на суму 8524,80 Євро.

Документом, який підтверджує всі числові та кількісні характеристики поставленої продукції є митна декларація країни відправлення та сертифікат країни походження № 1505912.

На виконання вимог пункту 3 Контракту покупцем здійснено оплату згідно інвойсу. А саме, згідно платіжного доручення від 09.08.2024, в рамках описаного вище та наданого для митного оформлення контракту № 03/2022 від 18.11.2022 проведено оплату в розмірі 8524,80 євро. Оплата проведена в обсязі, передбаченому інвойсом.

Копія платіжного доручення із проведенням банківських операцій додана для митного оформлення.

20.08.2024 Харківською митницею по результатам вивчення поданих документів винесено картку відмови № UA 807200/2024/000615 та рішення про коригування митної вартості № UA 807000/2024/000507/2.

У п. 33 рішення про коригування митної вартості № UA 807000/2024/000507/2 вказано, що у відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них Інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі Інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленим декларанту.

Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.: 54.55.57,58-63 Митного кодексу України:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ. в зв`язку з тим. що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частим другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема:

- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;

- відсутні каталоги, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи), специфікації від виробника товару:

- відповідно до МД з умовою поставки ЕXW та рахунку №09/08 від 09.08.2024, в якому зазначено вартість автотранспортної послуги з міжнародного перевезення, але відсутні додатково понесені витрати з завантаженням на транспортний засіб для доставки в Україну (витрати не зазначені у відповідних графах ВVL та не відображені в жодному транспортному документі. Таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування не підтверджено документально, що суперечить положенням п.2 ч.2 ст.52. 4.2,9,10 та 21 ст 58 МКУ). тобто не враховані усі складові митної вартості товару, а також в зв`язку з неподанням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості товару;

2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари;

3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари;

4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані, відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України;- відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування;

5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару- на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України;- прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО "інспектор" та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товар 1) 5,53 USD/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного Рішення по товару є наявна у митного органу цінова Інформація на подібний (аналогічний) товар, оформлений на таких саме комерційних умовах (ЕХW). у максимально наближений час, в схожій кількості (вага нетто 2600,00 кг), з однаковою торгівельною маркою: EUROBUMP країною виробництва: (ТR), виробником: EUROBUMB ОТОМОTIV SAN. VЕ, що також має схожі характеристики та складається з схожих компонентів, завдяки чому виконує однакові функції, з тих що наявні: №UA807200/2024/000818 від 17.01.2024. При прийнятті даного рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товари 1) 5,53 USD/кг. Вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом наведено у електронному повідомленні декларанту. Також повідомляємо, що 1. Згідно п.в статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у т.ч. у разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у частинах другій - четвертім статті 53 МК України. 2. Декларант має права, - викладені у п. 3 статті 52 МК України - щодо випуску у вільний обіг товарів, щ о декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом, у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МК України в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 статті 55 МК України. 3. Декларант має право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду.

Не погодившись з карткою відмови в прийнятті митної декларації та рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, регулюються положеннями Митного кодексу України.

Статтею 1 Митного кодексу України визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Так, відповідно до статті 49 МК України (в редакції, чинній нас виникнення спірних правовідносин) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно зі статтею 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведено у частині другій статті 53 МК України.

За приписами частини третьої означеної статті у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (згідно з переліком).

Частинами п`ятою, шостою статті 53 МК України визначено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1); у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості (пункт 2).

Частиною шостою статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Законодавчо встановлено, що митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів і таке інше. Дане узгоджується з постановою Верховного Cуду від 05.05.2022 у справі №2040/6019/18.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, встановлених ч. 3 ст. 53 МК України.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України.

Спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Аналогічні висновки містить постанове Верховного Суду від 19.02.2019 по справі № 805/2713/16-а.

Колегія суддів зазначає, що рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Таким чином, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 27.04.2020 по справі №140/804/19, від 11.06.2020 по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 по справі №820/231/16, від 31.03.2020, від 19.03.2020 по справі №808/4127/15.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою організації поставки між сторонами укладено інвойс від 08.08.2024 за номером IHR 442, відповідно до якого постачанню підлягала наступна продукція: бампери у кількості 444 штуки, загальною масою 2575, 20 кілограм на суму 8524,80 Євро. Умовами даного інвойсу визначено умовами поставки EXW Стамбул, що відповідає вимогам Контракту.

З метою оформлення поставки та подальшого проведення митних формальностей, продавцем складено пакінг лист від 08.08.2024, назва товару та числові показники, номер інвойсу та інші дані повністю співпадають із товаросупровідними документами та розбіжностей не містять, а саме постачанню підлягали бампери у кількості 444 штуки, загальною масою 2575,20 кілограм на суму 8524,80 Євро.

08.08.2024 сторонами та перевізником складено коносамент № 001626, який підтверджує, що перевезенню підлягала продукція згідно інвойсу від 08.08.2024 за номером IHR 442, а саме бампери у кількості 444 штуки, загальною масою 2575,20 кілограм на суму 8524,80 євро, всі числові показники, номенклатура, замовник та інші обов`язкові показники співпадають та розбіжностей не містять.

Відповідно до умов Контракту визначено умовами поставки EXW Стамбул, що відображено у вказаному коносаменті та відповідає місцю завантаження продукції.

Відповідно до митної декларації країни відправлення та сертифікату країни походження №1505912, до поставки та митного оформлення підлягала продукція в своїй кількості та номенклатурі, ціні та реквізитах сторін повністю співпадають із всіма товаро-супровідними документами, які подавались для митного оформлення.

На виконання вимог пункту 3 Контракту покупцем здійснено оплату згідно інвойсу. А саме згідно платіжного доручення від 09.08.2024, в рамках наданого для митного оформлення контракту № 03/2022 від 18.11.2022 проведено оплату в розмірі 8524,80 євро. Копія платіжного доручення із проведенням банківських операцій надана для митного оформлення, що підтверджує заявлену митну вартість та можливість застосування першого методу визначення митної вартості.

Колегія суддів зазначає, що однією із визначальних складових митної вартості є саме ціна договору, безпосередня вартість товару, яка сплачена покупцем. Саме такі витрати, їх документальне підтвердження в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, визначену на підставі Контракту, що відповідає першому методу визначення митної вартості товару в розумінні положень статті 53 Митного Кодексу України.

Відсутність каталогів та прейскурантів не є законодавчо обгрунтованою підставою для коригування митної вартості та не є підставою для відмови в застосуванні першого методу визначення вартості товару.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що декларантом не надано інформацію про всі складові митної вартості, а саме про витрати на транспортування.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до інвойсу, поставка товару відбувалась в порядку застосування умов інкотермс EXW Стамбул, тобто включенню до митної вартості імпортованого товару підлягають витрати на транспортування від місця навантаження в місті Стамбул до митної території України.

З метою ідентифікації та визначення точних числових даних до митниці позивачем надано рахунок - фактура № 09/08 від 09.08.24, відповідно до якого витрати на транспортування із місця навантаження (місто Стамбул) до митної території України склали 12298,00 гривень.

Також, при декларуванні товарів позивачем надано довідку із експедитором (перевізником) в якій підтверджено такий самий маршрут та вказано, що навантажувально розвантажувальні роботи включені у вартість перевезення.

Відповідачем в якості підстав винесення оскаржуваного рішення та не застосування першого методу визначення вартості товару, вказано наявність у митного органу цінової інформації ЄАСІС та АСМО, зазначено про наявність інших рішень про визначення митної вартості аналогічних товарів, а також не надання інформації декларантом щодо інших, аналогічних угод на такі товари.

Колегія суддів зазначає, що застосування Митницею з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України або посилання на інші прийняті рішення про коригування митної вартості є необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості зазначеної системи та інших рішень не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для висновку про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого висновку характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Аналогічний висновок містять постанови Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №520/10381/2020 та від 09.02.2022 по справі № 520/12621/2020.

Щодо доводів відповідача, що підстави обрання другорядного (резервного) методу визначення митної вартості, джерела зазначені у графі 33 рішень про коригування митної вартості, колегія суддів зазначає, що спірні рішення містять посилання лише на номери та дати митних декларацій, як на джерела цінової інформації, що не свідчить про належне обґрунтування відповідачем можливості визначення митної вартості за другорядним методом.

У рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу, чого рішення про коригування митної вартості товарів відповідача не містять.

Крім того, у цій справі в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували обставини того, що митний орган застосовував чи намагався застосувати інші методи визначення митної вартості товару, які передують резервному, відповідачем не надано обґрунтувань неможливості застосування таких методів. Про це також наголошено у постанові Верховного Суду від 20.06.2023 року у справі № 1.380.2019.006247.

Колегія суддів зазначає, що наявність в ЄАСІС та АСМО інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічні висновки місятть постанови Верховного Суду від 05.05.2022 у справі №2040/6019/18, від 25.08.2023 у справі №810/693/17, від 20.09.2023 у справі №815/6840/17.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару винесене з порушенням вимог Митного кодексу України.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Щодо доводів відповідача, що товари позивача оформлені та випущені у вільний обіг на новою електронною митною декларацією №24UA36U3 від 20.08.2024, колегія суддів зазначає, що випущення товару у вільний обіг на підставі нової декларації є саме правом декларанта, яке не впливає на право на звернення до суду, оскільки подання декларантом нової декларації не може бути доказом відсутності спору у сторін з приводу винесеного рішення про коригування митної вартості.

Частина 1 статті 29 і підпункт "б" пункту 5 частини 2 статті 55 Митного кодексу України врегульовує правовідносини щодо права декларанта оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до суду без будь яких застережень чи умов (випуску та порядку випуску товарів у вільний обіг), в тому числі за умови сплати митних платежів згідно із митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, та/або за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №821/1697/17, від 22 квітня 2019 року у справі №815/6242/17, 09 квітня 2019 року у справі №825/1990/17.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, а всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано позивачем, відтак картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000615 та рішення про коригування митної вартості №UA807200/2024/000507/2 від 20.08.2024 є протиправними.

Відповідно до постанови Верховного суду від 27.08.2024 по справі № 120/15468/23 зазначено, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації є взаємопов`язаними однаковими правовідносинами, відтак вказані рішення у випадку їх спільного оскарження розцінюються як одне ціле.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 по справі № 520/25592/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова В.А. Калиновський