Справа № 260/265/25
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення судового збору

14 квітня 2025 рокум. Ужгород№ 260/265/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши у письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, в особі Іршавського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, Державного підприємства «Документ», в особі відокремленого підрозділу філії в Туреччині про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, в особі Іршавського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, Державного підприємства «Документ», в особі відокремленого підрозділу філії в Туреччині, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі в особі Іршавського відділу Головного управління Державної міграційної служби України, Державного підприємства «Документ» та його відокремленого підрозділу - філії в Туреччині, щодо відмови ОСОБА_1 у передачі, доставці та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_1 , дата видачі: 23.02.2024, дійсний до: 23.02.2034, орган, що видав: 2116), який оформлений на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державну міграційну службу України вжити у межах своїх повноважень заходів із забезпечення доставки оформленого на ім`я ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_1 , дата видачі: 23.02.2024, дійсний до: 23.02.2034, орган, що видав: 2116) від Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі в особі Іршавського відділу Головного управління Державної міграційної служби України;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі в особі Іршавського відділу Головного управління Державної міграційної служби України передати оформлений на ім`я ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_1 , дата видачі: 23.02.2024, дійсний до: 23.02.2034, орган, що видав: 2116), разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до Державного підприємства «Документ»;

- зобов`язати Державне підприємство «Документ» здійснити доставку оформленого на ім`я ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_1 , дата видачі: 23.02.2024, дійсний до: 23.02.2034, орган, що видав: 2116), разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до його відокремленого підрозділу - філії в Туреччині;

- зобов`язати Державне підприємство «Документ» в особі відокремленого підрозділу - філії в Туреччині видати ОСОБА_1 оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_1 , дата видачі: 23.02.2024, дійсний до: 23.02.2034, орган, що видав: 2116), в порядку та на підставі законодавства України, яке було чинне на момент звернення з заявою про його оформлення - 21 лютого 2024 року, тобто без пред`явлення будь-яких військово-облікових документів;

- стягнути солідарно із Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області та Державне підприємство «Документ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі - 7 000 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі - 968 грн 96 коп.

03 березня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду провадження у справі закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

В подальшому на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, якою просить суд стягнути солідарно із Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області та Державного підприємства «Документ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі - 7 000 грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі - 968 грн 96 коп.

Заява мотивована тим, що ухвалою суду закрито провадження у справі, однак не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правничу (правову) допомогу та витрат зі сплати судового збору.

Представником Державного підприємства «Документ» подано заперечення проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, де зазначає, що витрати в заявленому розмірі не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечать принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалами справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Наголошує, що закриття провадження на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України не передбачає чіткого порядку дій суду щодо розподілу судових витрат у разі закриття провадження та понесені витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідача.

Представником Державної міграційної служби України подано заперечення проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, де вважає заявлені витрати необґрунтованими, та зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Разом з тим, наголошує, що, визнавши помилку й усунувши її, сторона відповідача не давала приводу для подальшого розгляду справи, адже права позивача були поновлені і без завершення судового процесу, а тому судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 ч. 3 п. 10 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Так, судом встановлено, що постановляючи ухвалу від 03 березня 2025 року судом не було вирішено питання про судові витрати, у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст. 4 КАС України судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як встановлено судом, при поданні позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн (а.с.7) відповідно до квитанції за № 4581-3673-5354-2732 від 20 січня 2025 року.

Таким чином, понесені заявником у даній справі судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають поверненню.

Що стосується витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтею 238 КАС України регламентовано підстави закриття судом провадження у справі, зокрема щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення (п.8 ч.1).

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Підтвердженням понесених витрат представником позивача є акт надання послуг від 16 грудня 2024 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 16 грудня 2024 року, з якої вбачається, що позивач сплатив на користь адвоката Трунілова Я.О. грошові кошти у сумі 7 000 грн 00 коп. (а.с.19).

Суд констатує, що витрати на правничу допомогу адвоката відповідно до частини другої статті 134 КАС України підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи разом з іншими судовими витратами. Отже, ця норма відсилає до загального порядку розподілу судових витрат, що визначений статтею 139 КАС України КАС України.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 27 квітня 2023 року по справі № 260/3162/22 зазначив, що зі змісту норм КАС України, не вбачається визначення порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Стаття 140 КАС України також незастосовна до ситуації, що склалася, з огляду на відсутність заяви позивача про відмову від позову в означеній частині позовних вимог.

Водночас, частина 8 статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, Верховний Суд наголошує, що з урахуванням обставин, що склалися, за відсутності чіткого правового регулювання розподілу судових витрат саме у такому випадку процесуальним законом, суд керується принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли.

Визнавши помилку й усунувши її, сторона відповідача не давала приводу для подальшого розгляду справи, адже права позивача були поновлені і без завершення судового процесу. За таких обставин колегія суддів Верховного Суду вважала за можливе і необхідне на підставі частини восьмої статті 139 КАС України понесені сторонами судові витрати залишити за такими сторонами, не покладаючи обов`язок їх відшкодування на іншу сторону.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 2, 132, 139, 140, 142, 243, 252 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок), сплачений за подання позовної заяви згідно квитанції №4581-3673-5354-2732 від 20 січня 2025 року.

У решті заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк