Справа № 160/4433/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2025 року Справа № 160/4433/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/4433/25 за позовом ОСОБА_1 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Департамента соціального забезпечення Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
11.02.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Департамента соціального забезпечення Міністерства оборони України, в якій просить суд:
- визнати протиправними дії та бездіяльність Міністерства оборони України, Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, які виразились у залишенні без розгляду та відповіді запиту на інформацію (в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації») від 25.01.2025 року, поданого ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Міністерство оборони України, Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України розглянути запит на інформацію (в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації») від 25.01.2025 року, поданий ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати на такий запит в повному обсязі запитувану інформацію та документи;
- зобов`язати Міністерство оборони України, Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України протягом десяти днів з моменту набрання чинності рішенням суду, надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою суду від 13.02.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 13.02.2025 року витребувано у відповідача 1,2 додаткові докази по справі, зокрема:
- звернення позивача про надання інформації від 25.01.2025р.;
- відомості/інформацію щодо залишення без розгляду та відповіді запиту на інформацію (у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації») від 25.01.2025 року, поданого ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- відомості/інформацію про розгляд звернення позивача;
- листи/відповіді відповідача, на звернення позивача від 25.01.2025р.;
- докази направлення позивачеві листа/відповіді на її звернення від 25.01.2025 та докази їх отримання позивачем;
- усі наявні докази щодо суті спору.
05.03.2025 року Міністерством оборони України до суду подано клопотання про закриття провадження у справі.
05.03.2025 року Міністерство оборони України подали відзив на позовну заяву.
17.03.2025 року позивачем до суду подано письмову відповідь на відзив №160/4433/25.
21.03.2025 року позивачем до суду подано заява про долучення додатків до відповіді на відзив у цій справі №160/4433/25.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 09.04.2025 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо клопотання відповідача 1 про закриття провадження у справі, слід зазначити про таке.
У обґрунтування заявленого клопотання відповідач 1 вказує про те, що за змістом позовної заяви спір у цій справі виник з приводу ненадання Відповідачами на звернення Позивача відповідної інформації. Проте, як вбачається ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлено Позивачу лист від 06 лютого 2025 року №343/2677, в якому надано відповідь на звернення Позивача. Таким чином оскаржувана Позивачем бездіяльність суб`єкта владних повноважень, який, на його думку, призводив до порушень прав та інтересів позивача, виправлена ще до звернення Позивача до суду. Отже, слід дійти висновку про наявність передбачених пунктом 8 частини першої статті 238 КАС підстав для закриття провадження у цій справі.
Однак, дослідивши докази по справі, слід вказати про те, що відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не вказано невиконання покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності його дій, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.
Тому, у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, слід відмовити.
У обґрунтування позовних вимог позивач вказує про те, що ОСОБА_1 , як законний представник неповнолітньої дитини ОСОБА_2 . 28.01.2025 р. звернулась до відповідачів із запитом на інформацію, у якому зокрема, просила надати інформацію:
- до якого тарифного розряду віднесено посаду начальник топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного відділу топогеодезичного центру, а у випадку відсутності такої посади - прирівняної до неї посади;
- дати та номери документів Міністерства оборони України про розмір надбавки за особливості проходження служби та премії у 2019, 2020, 2021, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роках, та де з цими документами можна ознайомитись у вільному доступі.
У випадку віднесення такої інформації до інформації з обмеженим доступом - надати реквізити відповідних документів, та можливість ознайомитись з ними.
Позивач вказує про те, що станом на день звернення до суду з цим позовом, ні Міністерством оборони України, ні Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України запит на інформацію не розглянутий, відповідь на нього не надана, у зв`язку із чим позивач вимушена звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1
Від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що позивач звернулась до відповідача із запитом на інформацію від 25.01.2025 року (в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації»), який відповідачем був отриманий 28.01.2025 року, про що свідчить вхідний штамп на примірнику запиту.
Відповідач до матеріалів справи надав лист ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлено Позивачу лист від 06 лютого 2025 року №343/2677, в якому надано відповідь на звернення Позивача.
Отже, запит позивача було прийнято, розглянуто та надано відповідь у межах строку встановленого чинним законодавством.
Таким чином, вважають, що Міністерством оборони України надано належні та допустимі докази, що свідчили б про розгляд запиту ОСОБА_1 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації», а тому бездіяльності зі сторони Міністерства оборони України не вбачається.
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2
Ухвалою суду від 13.02.2025 року відкрито провадження в цій адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ухвалою суду від 13.02.2025 року, відповідачу 2 було запропоновано надати відзив на позовну заяву позивача по справі №160/4433/25.
Відповідачем отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується матеріалами справи.
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що як видно зі свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_1 та свідоцтва про зміну імені, Серія НОМЕР_2 , ОСОБА_1 (позивач) є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .
Рішенням Дніпропетровського окружною адміністративного суду від 24.01.2024 (справа № 160/9849/23), зокрема:

визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо неоформлення та ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 станом на 29.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_3 з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року, 01.02.2022 року та 01.02.2023 року;

зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 оформити і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 станом на 29.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу і окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, з включенням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_3 з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року, 01.02.2022 року та 01.02.2023 року.

Окрім того, рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровска від 24.11.2022 (справа №203/1588/22) стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною ОСОБА_2 повноліття.

ОСОБА_3 є військовим пенсіонером, отримує пенсію у Головному управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (про звільнення з військової служби - наказ ІНФОРМАЦІЯ_6 від 18 серпня 2005 року №70 (по особовому складу).

Відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби…» має право на перерахунок пенсії станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення діючих військовослужбовців.

Підставою для перерахунку призначеної ОСОБА_3 пенсії є оновлені довідки, які в силу даного закону повинні направлятись до територіальних органів Пенсійного фонду України без будь-яких додаткових вимог. В даному випадку, такі довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повинен був направляти ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особі його керівника та інших посадових осіб, незважаючи на неодноразові звернення позивача, не бажає виконувати свої безпосередні обов`язки, за які з Державного бюджету, в тому числі і за рахунок податків позивача, отримує немаленьку заробітну плату (грошове утримання) кожного місяця.

Позивач зазначала, що неодноразово зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявами щодо направлення до ГУ ПФ у Дніпропетровській області оновлених довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_3 , однак отримувала відмову.

Внаслідок таких протиправних дій ІНФОРМАЦІЯ_3 у ГУ ПФУ у Дніпропетровській області відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_3 , наслідком чого є недоотримання дітьми аліментів, оскільки їх розмір залежить від розміру нарахованої пенсії (доходу) їх батьку ОСОБА_3 .

Окрім того, позивач у скарзі вказує, що 27.06.2023 року вона звернулась до Міністерства оборони України із запитом на інформацію щодо надання інформації про розмір надбавки за особливості проходження служби та щомісячної премії діючих військовослужбовців за останньою посадою ОСОБА_3 , яку він займав перед звільненням із Збройних Сил України, яка необхідна також для здійснення перерахунку призначеної йому пенсії, нащо отримала відповідь від 03.07.2023 (№343/9112) від ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно з якою відповідно до доповіді топогеодезичних центрів ІНФОРМАЦІЯ_6 , майор запасу ОСОБА_3 військову службу не проходив.

29.07.2023 року на адресу Міністра оборони України позивачем була направлена вимога (отримана МОУ 10.08.2023), а також скарги керівнику Генерального штабу та начальнику штабу-заступнику ІНФОРМАЦІЯ_6 полковнику Лазаковичу С. , на що отримала відписку знову від полковника Лазаковича (07.09.2023 вих. №343/12927) аналогічного змісту та з рекомендаціями звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_6 , що суперечить вимогам ч.1, 3, 4 ст.7 Закону України «Про звернення громадян».

Міністерством оборони скарга позивача залишена без розгляду та відповіді, чим порушені вимоги ст. ст.16, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Враховуючи, що вирішення цього питання з вини посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 та Міністерства оборони України триває вже майже рік, і стосується відновлення прав дітей - скаргу, а також усі попередні звернення, позивач просила розглянути протягом 15 календарних днів з моменту отримання та надати повну та обґрунтовану відповідь.

На примірнику скарги, що наданий відповідачем, стоїть вхідний штамп про її отримання 23.01.2024 року

Позивач зазначала, що на подані нею запит і скаргу відповіді вона не отримувала, тому і звернулась з адміністративним позовом до суду.

19 березня 2024 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/33309/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не наданні відповіді на запит від 07.11.2023, поданого ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 та зобов`язано Міністерство оборони України направити ОСОБА_1 відповідь на її запит від 07.11.2023, поданий в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації». У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Міністерством оборони України було виконано рішення суду першої інстанції та листом від 25.07.2024 року №220/13/6466 з додатками, повторно надано відповідь на запит ОСОБА_1 на інформацію від 07.11.2023 року. Таким чином, на виконання рішення суду у справі №160/33309/23 відповідачу була інформацію, на виконання вказаного рішення суду (із зазначенням тарифного розряду тарифного коефіцієнту) щодо: розміру надбавки за особливості проходження служби діючими військовослужбовцями Збройних Сил України відповідно до розпоряджень та окремих рішень Міністра оборони України тощо; розміру щомісячної премії діючим військовослужбовцям Збройних Сил України відповідно до розпоряджень та окремих рішень Міністра оборони України тощо станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року за посадою (а у випадку відсутності такої - прирівняної до неї посадою) - начальник топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного відділу топогеодезичного центру.

Також позивачу було надано належним чином завірені рішення Міністра оборони України щодо встановлення розмірів щомісячної премії та надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцями: №248/291 від 14.01.2020 року; №248/612 від 27.01.2021 року; №248/1210 від 04.03.2021 року; №2683/3 від 01.02.2023 року.

Так, у подальшому, Науменко Юлія Іванівна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до Міністерства оборони України та Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України із запитом від 25.01.2025 року на інформацію (в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

У цьому запиті позивач просила надати інформацію щодо:

- до якого тарифного розряду віднесено посаду начальника топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного відділу топогеодезичного центру, а у випадку відсутності такої посади - прирівняної до неї посади;

- дати номери документів міністерства оборони України про розмір надбавки за особливості проходження служби та премії у 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роках, та де з цими документами можна ознайомитись у вільному доступі;

- розміри надбавки за особливості проходження служби та премії за тарифним розрядом, до якого віднесено посаду начальника топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного відділу топогеодезичного центру, а у випадку відсутності такої посади - прирівняної до неї посади у 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роках (кожен рік окремо).

Відповідь позивач просила надати інформацію на електронну адресу, зазначену у запиті, а також у паперовому вигляді поштою, за поштовою адресою, зазначеною у запиті, у строки, встановлені чинним законодавством (п`ять робочих днів).

Міністерством оборони України запит був отриманий 28.01.2025 року та зареєстрований за №603/ЗПІ, про що свідчить вхідний штамп на примірнику запиту, що також не спростовується та не заперечуються позивачем.

Відповіді на запит Позивача було доручено

ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлено позивачу лист від 06 лютого 2025 року №343/2677, складений у відповідь на запит позивача, в якому зазначено, про те, що у ІНФОРМАЦІЯ_6 за дорученням Генерального штабу Збройних Сил України, в межах компетенції, опрацьовано запит від 25.01.2025 року щодо надання інформації про грошове забезпечення за посадою "начальник топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного відділу топогеодезичного центру".

За результатами опрацювання повідомлено, що відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_6 від 01.02.2025, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова) та рішень Міністра оборони України від 28.12.2018 №248/9240, від 14.01.2020 №248/291, від 27.01.2021 №248/612, від 18.01.2022 №248/269, від 04.03.2022 №248/1210, від 01.02.2023 № 2683/з, від 16.01.2024 № 183/уд, від 09.01.2025 № 156/уд про розмір грошового забезпечення військовослужбовців на відповідний рік за посадою "начальник топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного відділу топогеодезичного центру" з 17 тарифним розрядом встановлено відповідно додаткові види грошового забезпечення (вказано які).

Довідково вказано про те, що зазначені розміри додаткових видів грошового забезпечення застосовуються до посадових окладів, які розраховуються виходячи з розміру 1 762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно Постанови.

Позивач зазначає, що її запит у перебачений Законом спосіб розглянутий не був, відповідь надана не була.

Щодо наданої відповіді/листа від 06.02.2025 року, який нею отримано - 21.02.2025 року (відправлено 11.02.2025 року), вказує про те, що така відповідь є неналежною, оскільки саме Міністерство оборони України є належним розпорядником запитуваної інформації, який в силу покладених на нього повноважень, зобов`язаний володіти запитуваною інформацією.

Враховуючи наведене, посилаючись на вказані обставини позивач звернулась до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, регулює Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI), відповідно до статті 1 якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію (пункт перший частини першої статті 3, пункт другий частини першої статті 5 Закону № 2939-VI).

Відповідно до статті 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3)структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Частиною першою статті 13 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина перша статті 20 Закону № 2939-VI).

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до частин 1-5 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 1цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою наданні інформації. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строк розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У пункті 9.5. Постанови від 29.09.2016 №10 Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації зазначено, що відповідно до частини першої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

При вирішенні питання, в який момент часу цей обов`язок вважається виконаним у разі пересилання відповідна запит поштою, суди повинні за аналогією застосовувати положення частини дев`ятої статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за яким під таким моментом мається на увазі здача документа на пошту; реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у систем діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого строку.

Якщо відповідь на запит здається на пошту разом з іншою кореспонденцією того ж виду та категорії, належним і допустимим доказом відправлення такого запиту є список згрупованих поштових відправлень і відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270).

Відповідно до п.10.1. Постанови Пленуму від 29.09.2016 №10, Закон № 2939-VI не містить перелік способів ознайомлення запитувача інформації із запитуваною інформацією.

Зважаючи на частину другу статті 34 Конституції України та частину другу статті 7 Закону № 2657-XII про те, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом, спосіб ознайомлення визначається самим запитувачем інформації.

Винятком є випадок, коли розпорядник надсилає відповідь, в якій міститься відмова або відстрочка розгляду запиту. Для таких випадків законом передбачена обов`язкова письмова форма (частини п`ята і шоста статті 22 Закону №2939-VI).

VІІ. ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що у запиті від 25.01.2025 року позивач просила надати відповіді на питання, зокрема:

- до якого тарифного розряду віднесено посаду начальник топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного відділу топогеодезичного центру, а у випадку відсутності такої посади - прирівняної до неї посади;

- дати та номери документів Міністерства оборони України про розмір надбавки за особливості проходження служби та премії у 2019, 2020, 2021, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роках, та де з цими документами можна ознайомитись у вільному доступі.

У випадку віднесення такої інформації до інформації з обмеженим доступом - надати реквізити відповідних документів, та можливість ознайомитись з ними;

- розміри надбавки за особливості проходження служби та премії за тарифним розрядом, до якого віднесено посаду начальник топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного відділу топогеодезичного центру (або прирівняної до неї посади) у 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роках (кожен рік окремо).

При цьому позивач просила направити поштою у паперовому вигляді за вищевказаною адресою, а також на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_10 , у строки, встановлені чинним законодавством (п`ять робочих днів).

Міністерством оборони України запит був отриманий 28.01.2025 року та зареєстрований за №603/ЗПІ, про що свідчить вхідний штамп на примірнику запиту.

Згідно матеріалів справи, надання відповіді на запит позивача було доручено ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Отже, запит позивача №603/ЗПІ від 28.01.2025 року Міністерством оборони України було переадресовано ІНФОРМАЦІЯ_6 , як розпоряднику запитуваної позивачем інформації.

Згідно листа від 28.01.2025 року №Н-507 (з), встановлено, що відповідач наклав резолюцію (терміново) та доручив ІНФОРМАЦІЯ_6 надати на запит позивача публічну інформацію відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". У супровідному листі також вказано, що копія відповіді повинна бути в історії опрацювання документа для зняття з контролю. Термін до 03.02.2025 року.

Згідно супровідного листа від 01.02.2025 року №7173 ТВО ІНФОРМАЦІЯ_6 полковник просив врахувати під час виконання заходів порушеного питання.

ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлено Позивачу лист від 06 лютого 2025 року №343/2677, складений у відповідь на запит позивача, в якому зазначено про те, що за результатами опрацювання повідомлено, що відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_6 від 01.02.2025, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова) та рішень Міністра оборони України від 28.12.2018 № 248/9240, від 14.01.2020 №248/291, від 27.01.2021 №248/612, від 18.01.2022 №248/269, від 04.03.2022 №248/1210, від 01.02.2023 № 2683/з, від 16.01.2024 № 183/уд, від 09.01.2025 № 156/уд про розмір грошового забезпечення військовослужбовців на відповідний рік за посадою "начальник топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного відділу топогеодезичного центру" з 17 тарифним розрядом встановлено відповідно додаткові види грошового забезпечення (вказано які).

Довідково вказано про те, що зазначені розміри додаткових видів грошового забезпечення застосовуються до посадових окладів, які розраховуються виходячи з розміру 1 762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно Постанови.

Таким чином, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлено позивачу лист від 06 лютого 2025 року №343/2677, складений у відповідь на запит позивача, в якому зазначено, якими нормативно-правовими документами регламентується встановлення надбавка та премія за відповідні роки.

Також дана відповідь містить інформацію щодо тарифного розряду, до якого віднесено посаду начальника топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного відділу топогеодезичного центру.

Позивачем не спростовуються вказані обставини.

Отже, слід дійти до висновку про те, що запит позивача було прийнято, розглянуто та надано відповідь у межах строку встановленого чинним законодавством.

Посилання позивача на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не є розпорядником запитуваної позивачем інформації, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Доказів спростування наведеного позивачем суду не надано.

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що Міністерством оборони України було надано належні та допустимі докази, що свідчили б про розгляд запиту ОСОБА_1 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації», а тому бездіяльності зі сторони Міністерства оборони України не вбачається

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача, а отже позовна заява є такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги у вказаній вище частині.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_1 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Департамента соціального забезпечення Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, без задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не вбачає підстав для їх розподілу у порядку, встановленому ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували понесення ним будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Департамента соціального забезпечення Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , як законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач 1: Міністерство оборони України (03168, м.Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6, ).

Відповідач 2: Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України (03168, м.Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 09.04.2025 року.

Суддя В.В. Ільков