Справа № 160/24584/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24584/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Олефіренко Н.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 в адміністративній справі №160/24584/24 (суддя Тулянцева І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У вересні 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4, Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) від 02.08.2024 № 92 про відмову у призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком та не зарахування до страхового (трудового) стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , з 11.10.1986 по 21.10.1993, та з 14.02.1997 по 13.10.1997;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4, Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) зарахувати до загального страхового стажу період роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно трудової книжки НОМЕР_2 , з 11.10.1986 по 21.10.1993, та з 14.02.1997 по 13.10.1997;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4, Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком із зарахуванням страхового (трудового) стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 з 11.10.1986 по 21.10.1993, та з 14.02.1997 по 13.10.1997.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02.08.2024 № 92 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та не зарахування до страхового (трудового) стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , з 11.10.1986 по 21.10.1993, та з 14.02.1997 по 13.10.1997.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати до загального страхового стажу період роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно трудової книжки НОМЕР_2 , з 11.10.1986 по 21.10.1993, та з 14.02.1997 по 13.10.1997.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком від 25.07.2024 року та прийняти рішення у відповідності до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просили прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем у відповідності до Порядку № 637 уточнюючу довідку щодо підтвердження спірного періоду не надано.

При здійсненні розрахунку страхового стажу також не взято до уваги довідку №216 від

17.07.2024, оскільки ПАТ Дніпропетровськ-Авто не є правонаступником ДП Дніпропетровськ СТО-1.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.01.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року надавши при цьому усі необхідні документи для підтвердження страхового стажу роботи.

У зв`язку з впровадженням екстериторіальності його заяву було направлено для опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та розглянуто ним.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №92 від 30.01.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

25 липня 2024 року позивачка повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 року надавши при цьому усі необхідні документи для підтвердження страхового стажу роботи, а саме: паспорт; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про стаж, що визначені порядком №637 довідка №216; інший документ (попередня відмова) №2863/03-16.

У зв`язку з впровадженням екстериторіальності його заяву було направлено для опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та розглянуто ним.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №92 від 02.08.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись з відмовою відповідачів у призначенні пенсії за віком та не зарахуванням періодів роботи з 11.10.1986 р. по 21.10.1993 р. та з 14.02.1997 р. по 13.10.1997 р. до страхового стажу, позивачка звернулась до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року не менше 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).

Так, відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком були висновки відповідача про те, що не зараховано до загального страхового стажу період роботи з 11.10.1986 по 21.10.1993 оскільки запис про звільнення не завірено печаткою підприємства та не засвідчено підписом посадової особи; з 14.02.1997 по 13.10.1997 оскільки відсутня назва підприємства в записі про прийняття.

Так, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Вказані правові висновки також відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 09.08.2019 року по справі № 654/890/17 та від 21.02.2018 у справі №687/975/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , що видана 16.09.1983 року встановлено, що ОСОБА_1 в спірні періоди працювала згідно із записами №№6-16 (далі мовою оригіналу):

-11.10.1986 принята временно кассиром-приёмщиком в торговый отдел в Днепропетровское СТО-1 (приказ №102-к от 10.10.1986 г.) (запис №6);

-18.01.1988 переведена кладовщиком в склад СТО-1 (приказ №4-к от 15.01.1988 г.) (запис №7);

-запись №8 на основании приказа №95 от 04.05.1988 г. РПО Укравтомотосервис во исполнение постановления Совета СССР №20 от 08.01.1988 г. обласное производственное объединение Днепропетровскавтотехобслуживание переименовано в обласное производственное предприятие автомотосервиса и торговли Днепропетровскавтомотосервис.

-01.07.1989 переведена приёмщиком заказов (приказ №76 от 08.08.1988 г.) (запис №9);

-запись №9 считать не действительной;

-запись №10 приказом АО Укравтосервис №228 от 30.10.1991 Украинское республиканское производственное объединение Укравтомотосервис переименовано в обласное арендное предприятие Автосервис (приказ №253 от 13.11.1991 г.).

-запись №11 на основании приказов ДОАП Автосервис №216 от 08.10.1991 г. и Автосервис №84 от 28.06.1992 г. переведён на контрактную систему найма.

-21.10.1993 уволена по переводу на ДСТО-1 ОАО ДАС (приказ №59-К от 21.10.1993 г.) (запис №12);

-21.10.1993 принята по контракту в ДСТО-1 ОАО ДАС (запис №13);

-13.02.1997 уволена по ст. 38 КЗОТ Украины по собственному желанию (приказ №9-К от 13.02.1993 г.) (запис №14);

-14.02.1997 принята на должность товароведа в ПП Каріна (приказ №8 от 14.02.1997 г.) (запис №15);

-13.10.1997 уволена по собственному желанию ст. 38 КЗОТ Украины (приказ №35 от 12.10.1997 г.) (запис №16).

Крім того, позивачем як до суду, так і до пенсійного органу надано довідку про періоди роботи №216 від 17.07.2024 року, видану ПрАТ Дніпропетровськ-авто, в якій зазначено, що ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ДНІПРОПЕТРОВСЬК-АВТО () створене як Відкрите акціонерне товариство ДАС, зареєстроване Виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів (свідоцтво № 0047 від 06.09.1993), перейменоване у Відкрите акціонерне товариство ДНІПРОПЕТРОВСЬК-АВТО згідно рішення Загальних зборів акціонерів 14.04.2003 та у ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ДНІПРОПЕТРОВСЬК- АВТО згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 23.03.2010 та продовжує свою діяльність як ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ДНІПРОПЕТРОВСЬК-АВТО у зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства та перейменуванням згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів віл 23.12.2016. По ОСОБА_1 є наступні документи: книги з нарахування заробітної плати за 1986 року по 1988 рік (книга Ведомость начисления зарплаты по филиалу и торговому отделу ДСТО-1 1986 г. 1987 г январь, книга Ведомость начисления зарплаты по филиалам ДСТО-1 1987 г., книга Ведомость начисления зарплаты ДСТО-1 1988 г.); наказ Дніпропетровської станції техобслуговування автомобілів №1 від 15.01.1988 року № 4- к: Тов. ОСОБА_2 касира-приемщика торгового отдела перевести кладовщицей склада основной деятельности, с полной материальной ответственностью, 18 января 1988 года. Оплата согласно положения; наказ Дніпропетровської станції техобслуговування автомобілів №1 від 01.01.1992 р. № 1-Ка: ОСОБА_2 кладовщицу центрального склада перевести с 1 января 1992 г. оператором вычислительных машин на том же участке.; наказ Дніпропетровської станції техобслуговування автомобілів №1 від 21.10.1993 р. № 59-K: На основании приказа АО ДАС О ликвидации ДО АП Автосервис №3 от 14.09.93г. уволить по переводу на ДСТО-1 АО ДАС с перезаключением контракта следующих работников: .... 52. ОСОБА_2 оператор вычислительных машин.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області від 02.08.2024 № 92 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та не зарахування до страхового (трудового) стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , з 11.10.1986 по 21.10.1993, та з 14.02.1997 по 13.10.1997.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до загального страхового стажу період роботи ОСОБА_1 згідно трудової книжки НОМЕР_2 , з 11.10.1986 по 21.10.1993, та з 14.02.1997 по 13.10.1997р., та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 25.07.2024 року та прийняти рішення у відповідності до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду, як суб`єкта владних повноважень, який допустив прийняття неправомірного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції слід змінити у частині зобов`язання здійснити відповідні дії.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 року у адміністративній справі №160/24584/24 змінити, абзац третій та четвертий резолютивної частини рішення суду викласти в наступній редакції:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до загального страхового стажу період роботи ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) згідно трудової книжки НОМЕР_2 , з 11.10.1986 по 21.10.1993, та з 14.02.1997 по 13.10.1997.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком від 25.07.2024 року та прийняти рішення у відповідності до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова