Справа № 120/11426/24
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 квітня 2025 р. Справа № 120/11426/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується заборгованість, яка складається із витрат пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 535056,23 грн.

Ухвалою від 16.09.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

07.11.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому вона заперечила щодо задоволення вимог даного позову, які стосуються стягнення витрат по грошовому забезпеченню в сумі 482722,32 грн. Представник позивача, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11.09.2019 у справі № 617/640/16, вказала, що грошове забезпечення виплачено йому за відсутності недобросовісності або рахункової помилки з боку позивача та фактично було єдиним засобом до існування відповідача, з огляду на відсутність в нього будь-яких інших доходів, що враховуючи приписи статті 1215 Цивільного кодексу України, зумовлює відсутність у відповідача обов`язку по поверненню позивачу наведеної суми.

Натомість в задоволенні решти вимог даного позову представник позивача не заперечила.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що відповідач проходив навчання та військову службу в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба з 15.08.2023 по 31.07.2024 на посаді курсанта згідно укладеного контракту про проходження військової служби (навчання) від 15.08.2023.

31.07.2024 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника університету і відповідачем був достроково розірваний у зв`язку небажанням продовжувати навчання.

На підставі наказу начальника університету (по стройовій частині) №220 від 30.07.2024 відповідач був відрахований від подальшого навчання через небажання його продовжувати відповідно до п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, та достроково припинена чинність контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з 31.07.2024.

Цим же наказом вирішено стягнути з відповідача кошти в сумі 535056,23 грн. в якості відшкодування витрат за період навчання.

Із загальним розрахунком відшкодування витрат на утримання із розмежуванням по різним видам забезпечення №1746пс від 29.07.2024 на загальну суму 535056,23 грн., відповідач був особисто ознайомлений 30.07.2024, про що свідчить його власноручний підпис.

Крім того, в рапорті про відрахуванням від подальшого навчання відповідач особисто зазначив, що про утримання з нього коштів за період навчання в університеті він ознайомлений.

Проте, вказана заборгованість відповідачем у добровільному порядку не сплачена, а тому позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульований Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

За правилами частин 3 та 5 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань; з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008).

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Положення № 1153/2008, одним із видів контрактів, які укладаються з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, є контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - контракт про навчання) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (навчання).

Судом встановлено, що відповідно до п. 1 (абз. 6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем, останній взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу у випадках, визначених ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Так, частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно пунктом 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Відповідно до пункту 3 Порядку встановлено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Згідно з пунктом 4 Порядку, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

В силу вимог пункту 8 Порядку сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

З метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ розроблено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534.

Відповідно до п. 7 цього Порядку, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється в судовому порядку.

Як свідчать матеріали справи, молодший сержант ОСОБА_1 , курсант 217 навчальної групи 1-го курсу (набору 2023) (колишній військовослужбовець військової служби за контрактом), наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) №220 від 30.07.2024 відрахований від подальшого навчання через небажання продовжувати. Даним наказом достроково припинена чинність контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з 31.07.2024.

Згідно загального розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта №1746пс від 29.07.2024, затвердженого начальником Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, фактичні витрати пов`язані з утриманням ОСОБА_1 складають:

- по грошовому забезпеченню - 482722,32 грн.;

- по продовольчому забезпеченню - 38409,74 грн.;

- по речовому забезпеченню - 0 грн.;

- по медичному забезпеченню - 304,59 грн.;

- по перевезенню до місця щорічної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку - 0 грн.;

- по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 13619,58 грн.

Всього 535056,23 грн.

Вказана сума коштів в розмірі 535056,23 грн., що підлягає відшкодуванню, визначена також і в наказі №220 від 30.07.2024 про відрахування.

З відповідним розрахунком коштів на відшкодування витрат пов`язаних з утриманням в навчальному закладі відповідач був ознайомлений 30.07.2024, про що свідчить його особистий підпис.

Втім, відповідну суму коштів відповідачем відшкодовано не було.

При цьому, у відзиві на позовну заяву представник відповідача не заперечила щодо задоволення вимог даного позову, які стосуються стягнення з відповідача витрат по продовольчому забезпеченню, по медичному забезпеченню, а також витрат по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Разом із тим, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11.09.2019 у справі № 617/640/16, представник відповідача вказала, що грошове забезпечення виплачено йому за відсутності недобросовісності або рахункової помилки з боку позивача та фактично було єдиним засобом до існування відповідача, з огляду на відсутність в нього будь-яких інших доходів, що враховуючи приписи статті 1215 Цивільного кодексу України, зумовлює відсутність у відповідача обов`язку по поверненню позивачу наведеної суми.

Так, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У справі № 617/640/16-ц спір стосувався відшкодування витрат на навчання у медичному коледжі.

Натомість у справі ж, що розглядається, під час навчання відповідача в університеті підготовка курсантів у вищому військовому навчальному закладі Міністерства оборони України здійснюється на підставі контракту про здобуття освіти, який укладався між особою, яка навчається, вищим військовим навчальним закладом та фактично Міністерством оборони України, про що свідчить наказ начальника Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 30.07.2024 №220, згідно з яким молодшого сержанта ОСОБА_1 , курсанта 217 навчальної групи 1-го курсу (набору 2023) (колишній військовослужбовець військової служби за контрактом), відповідно до підпунктів 3.2 та 3.8 Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 № 490, відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та відповідно до пункту 36 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України" припинено чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контакту військовослужбовцем, з 31 липня 2024 року.

Варто зазначити, що застосування правових позицій Верховного Суду має здійснюватися на підставі ретельної оцінки обставин справи.

Натомість висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 11.09.2019 у справі № 617/640/16 щодо застосування пункту 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України, на який посилається представник відповідача, не є релевантними для обставин справи, що розглядається.

Крім того, пунктом 3 Порядку № 964 чітко обумовлено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з:

- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

- перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;

- оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Із наведеного вище слідує, що грошове забезпечення курсантів вищих військових навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягають компенсації Міністерству обороні України.

При цьому, на спірні правовідносини не поширюється дія положень пункту 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом постанові від 13.03.2024 у справі №440/14068/21.

За таких обставин, зважаючи, що відповідач у встановлений строк не здійснив відшкодування спірних витрат, а тому позов про їх стягнення, на переконання суду, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат на сплату судового збору, то в даному випадку суд враховує положення ч. 2 ст. 139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позов задоволено на користь суб`єкта владних повноважень, то за відсутності документально підтверджених доказів щодо понесених суб`єктом владних повноважень судових витрат на залучення свідків та проведення експертиз, у силу статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Отже, в цьому випадку відсутні підстави стягувати із відповідача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання в розмірі 535056 (п`ятсот тридцять п`ять тисяч п`ятдесят шість) гривень 23 копійки.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба (вул. Сумська, 77/79, м. Харків, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складено 15.04.2025.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна