Справа № 280/789/25
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 квітня 2025 року Справа № 280/789/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2022, виходячи з 80% грошового забезпечення (замість 70% грошового забезпечення) по відповідній посаді в поліції згідно з довідкою виданої Територіальним медичним об`єднанням МВС України в Запорізькій області від 01.07.2021 №33/28-1048, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.04.2022 щомісячну пенсію у розмірі 80% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції згідно з довідкою виданої Територіальним медичним об`єднанням МВС України в Запорізькій області від 01.07.2021 №33/28-1048, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням проведених виплат.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено що позивачперебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення Запорізького окружного адміністративному суду за № 280/8931/21 від 29.11.2021 (вступило в законну силу 30.03.2022) відповідачем з 01.12.2019 здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки виданої від 01.07.2021 №33/28-1048, з урахуванням раніше виплачених сум. Вказано, що після рішення суду, тобто з 01.04.2022, позивачу перестали виплачувати пенсію в розмірі 80% грошового забезпечення, про що свідчить розрахунок пенсії станом на 01.04.2022, який виданий відповідачем. На звернення позивача відповідач повідомив позивача, що перерахунок його пенсії проведено із зменшенням розміру його пенсії з 80% до 70% на виконання рішення суду у справі №280/8921/21 та ними застосовано норму статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Ухвалою суду від 10.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), протягом тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

17.02.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог та зазначає, що дії відповідача щодо застосування 70% грошового забезпечення, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"під час проведення перерахунку пенсії позивачу є такими, що повністю відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки на момент здійснення такого перерахунку діяла норма ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка передбачала саме такий максимальний розмір пенсії. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з урахуванням того, що в період з 07.04.2025 11.04.2025 суддя Сіпака А.В. перебував у відпустці (довідка Запорізького окружного адміністративного суду від 11.04.2025 №02-35/30), справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 у розмірі 80% грошового забезпечення.

Представник позивача звернулась до відповідача із заявою, у якій просила скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 із обов`язковим зазначенням в ній відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2022 у справі №380/8931/21, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області від 01.07.2021 №33/28-1048 про розмір грошового забезпечення. Однак, при такому перерахунку відповідачем зменшено основний розмір пенсії позивача з 80% до 70% сум грошового забезпечення.

Основний розмір пенсії позивача обраховано, виходячи з 70% сум грошового забезпечення, як вбачається із матеріалів справи.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Водночас, п. 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, та п. 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014, до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри « 90» замінено цифрами « 80», а цифри « 80» замінено цифрами « 70» відповідно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішенні даного спору застосуванню підлягають положення ст.58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд вважає, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19.06.2018 у справі №583/2264/17, від 24.04.2018 у справі №686/12623/17, від 03.04.2018 у справі №175/1665/17, від 27.02.2018 у справі №642/3284/17, від 31.01.2018 у справі №523/4930/15-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує, що внесені Законом № 1166-VII зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-XII, щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Суд звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Крім того, 04.02.2018 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалено рішення в аналогічній зразковій адміністративній справі №240/5401/18, відповідно до якого позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії задоволено. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 залишено без змін вищевказане судове рішення Верховного Суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатам розгляду зразкової справи, суд повинен враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатам розгляду зразкової справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у відповідача для зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 80% до 70% сум грошового забезпечення.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.12.2019, проведеного на виконання вищевказаного рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №280/8931/21.

Відтак, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, а також враховуючи, що право позивача на перерахунок пенсії з 01.12.2019, відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 01.07.2021 №33/28-1048, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області встановлене рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №280/8931/21, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу, виходячи з розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо доводів відповідача про пропуск строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Відповідач посилається на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії з огляду на пропуск шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.

Проте спірні відносини між позивачем та відповідачем виникли у зв`язку з відмовою у перерахунку пенсії, оформленої листом відповідача від 23.01.2025 № 1261-488/М-02/8-0800/25, а до суду позивач звернувся 03.02.2025, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже доводи відповідача щодо пропуску строку звернення до суду є необгрунтованими.

Водночас строк звернення до суду не є тотожним строку, з якого пенсія підлягає перерахунку, оскільки строк звернення до суду передбачений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а строк, з якого здійснюється перерахунок пенсії, визначений частиною другою статті 63 Закону №2262.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про їх часткове задоволення.

Частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору ..

Як вбачається з матеріалів справи, при звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 від 31.01.2025.

Оскільки предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 у справі №620/1116/20.

З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір у 1211,20 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років з 80% до 70% сум грошового забезпечення при проведенні перерахунку з 01.12.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року від 01.07.2021 №33/28-1048, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області, з урахуванням виплачених сум.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 14.04.2025.

Суддя А.В. Сіпака