Справа № 640/8705/22
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року Справа№640/8705/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10,Київ,01601, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Національної поліції України в якому просив:

визнати протиправними дії Національної поліції України щодо не знищення (не вилучення) персональних даних ОСОБА_1 з інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», зазначених у листі Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України від 22.12.2021 № 483зі,484зі,485зі/27/01/3-2021, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження та адреса проживання - у повному обсязі;

зобов`язати Національну поліцію України знищити (вилучити) персональні дані ОСОБА_1 з інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно- телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», зазначені у листі Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України від 22.12.2021 № 483зі,484зі,485зі/27/01/3-2021, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження та адреса проживання - у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в підсистемі «Єдиний облік» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» стосовно нього наявна недостовірна ініормація, яка обробляється незаконно і без згоди позивача. У зв`язку з чим позивач звернувся до Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України із заявою від 03.02.2022 з проханням знищити (вилучити) його персональні дані з інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». Проте в задоволенні заяви позивача було відмовлено, що і стало підставою звернення до суду.

Відтак, посилаючись на п. 6 ч. 2. ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» позивач наголошує, що має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.2022 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

05.10.2022 року відповідач надав відзив по справі, згідно змісту якого з посиланням на ст. 11 Закону України «Про захист персональних даних» наголосив, що зберігання персональних даних в інформаційній підсистемі «Єдиний облік» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» не потребують згоди особи, відносно якої зберігається така інформація.

25.10.2022 року позивачем надано відповідь на відзив, згідно змісту якої ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягав.

Ухвалою від 03.02.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10,Київ,01601, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Зі змісту рапорту від 04.05.2020 поліцейського взводу № 2 роти ТОР управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції вбачається, що він патрулюючи близько 01.30 04.05.2020 у складі екіпажу Т-1 поблизу будинку по вул. Героїв Майдану, 75, було виявлено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_2 та проведено поверхневу останнього, згідно статті 34 Закону України «Про Національну поліцію» під час якої громадянин добровільно повідомив, що у нього є паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка зі слів ОСОБА_1 є наркотичною, а саме «канабіс». На місце події було викликано СОГ Шевченківського ВП.

Відповідно до витягу з ЄДРДР 04.06.2020 о 09.20 було зареєстровано кримінальне провадження № 0001139, стосовно того що 04.06.2020 близько 02.30 в ході огляду місця події за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 75, у гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження.

Постановою слідчого СВ Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001139 закрито у зв`язку з тим, що встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_1 звернувся до Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України із заявою від 03.02.2022 з проханням знищити (вилучити) персональні дані з інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (ЄО № 11316 від 04.06.2020), а саме: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження та адреса проживання - у повному обсязі тощо.

Листом від 21.02.2022 я отримав фактичну відмову.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Закон України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2297) регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних. Цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

У Законі №2297 терміни вживаються в такому значенні (стаття 2):

- персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована;

- суб`єкт персональних даних - фізична особа, персональні дані якої обробляються;

- розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця;

- обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем.

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частини 5 та 6 статті 6 Закону №2297).

Відповідно до статті 11 Закону №2297 підставами для обробки персональних даних серед іншого є:

- згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних (п. 1);

- дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень (п. 2).

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 8 Закону №2297 суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.10.2018 № 7-р/2018 (справа № 1-123/2018(4892/17) зазначив:

«…аналіз положень частин першої, другої статті 32 Конституції України, юридичних позицій Конституційного Суду України дає підстави для висновку, що втручання у конституційне право особи на приватне і сімейне життя шляхом збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди допускається, якщо воно передбачене законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Таке втручання вважатиметься законним у разі наявності підстави в національному законі, а також за умови, що такий закон відповідатиме принципу верховенства права, закріпленому в частині першій статті 8 Конституції України.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України) … до елементів верховенства права віднесено, зокрема, юридичну визначеність та заборону свавілля … Оскільки частини перша, друга статті 32 Конституції України перебувають у взаємозв`язку зі статтею 8 Конвенції («Право на повагу до приватного і сімейного життя»), то Конституційний Суд України враховує практику тлумачення і застосування вказаної статті Конвенції Європейським судом з прав людини при розгляді цієї справи. Згідно з пунктом 1 статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

У цьому контексті Європейський суд з прав людини зазначив, що збирання та зберігання інформації стосовно приватного життя особи, а також її розповсюдження охоплюються сферою застосування пункту 1 статті 8 Конвенції (пункт 117 рішення у справі «Заїченко проти України (№ 2)» (Zaichenko v. Ukraine (no. 2) від 26 лютого 2015 року, заява № 45797/09). Також Європейський суд з прав людини наголосив, що зберігання органами державної влади інформації про приватне життя особи та її використання є втручанням у право на повагу до приватного життя, гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції (пункт 56 рішення у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 року, заява №11901/02; пункт 70 рішення у справі «Суріков проти України» (Surikov v. Ukraine) від 26 січня 2017 року, заява № 42788/06).

Відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, тобто права на повагу до приватного і сімейного життя, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, захисту здоров`я чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання «згідно із законом» вимагає від оспорюваного заходу, за яким здійснюється втручання, підґрунтя в національному законодавстві і стосується також якості закону, тобто закон має бути доступний для зацікавленої особи, яка, окрім того, повинна мати можливість передбачати наслідки його дії щодо себе, і відповідати принципу верховенства права (пункт 85 рішення у справі «Шалімов проти України» (Shalimov v. Ukraine) від 4 березня 2010 року, заява № 20808/02)».

02.07.2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ.

На виконання цієї норми в межах повноважень, наданих частиною 1 статті 5 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №641 утворено Національну поліцію України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Згідно частини 1 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію», систему поліції складають: центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції.

Частинами 1-2 статті 1 вказаного Закону визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, завданнями якого є:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Наказом МВС України від 03.08.2017 року №676 затверджено «Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - Положення), яке визначає основні завдання, призначення, суб`єктів та структуру інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», а також умови її функціонування.

Відповідно до пункту 2 розділу І Положення інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. Система ІПНП є складовою частиною єдиної інформаційної системи МВС (далі - СІС МВС).

Статті 25-27 Закону «Про Національну поліцію» встановлюють повноваження поліції щодо формування, наповнення та підтримання в актуальному стані баз даних СІС МВС, а також передбачає відповідальність за протиправне використання інформаційних ресурсів.

Відповідно до пункту 1 розділу II Положення основними завданнями системи ІПНП є:

- інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності Національної поліції України;

- забезпечення наповнення та підтримки в актуальному стані інформаційних ресурсів баз (банків) даних, що входять до ЄІС МВС;

- забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу;

- забезпечення електронної взаємодії з МВС та іншими органами державної влади.

Відповідно до пункту 2 розділу II Положення система ІПНП призначена для:

- формування інформаційних ресурсів ЄІС МВС;

- обробки інформації, яка утворена в процесі діяльності поліції;

- надання безпосереднього оперативного доступу до інформаційних ресурсів ЄІС МВС;

- генерації інтерфейсів та оброблення тимчасових наборів даних для здійснення інформаційної взаємодії органів (підрозділів) поліції з іншими органами державної влади, органами правопорядку іноземних держав, міжнародними організаціями;

- здійснення пошукових та аналітичних функцій для використання інформації з інформаційних ресурсів (баз даних) поліції, МВС та інших органів державної влади в межах службової діяльності відповідно до рівня доступу і повноважень за запитом або регламентом;

- використання програмних компонентів геоінформаційних підсистем для візуалізації інформації у вигляді електронних карт, автоматичної зміни зображеного образу об`єкта в залежності від зміни його характеристик, зміни масштабу та деталізації картографічної інформації в інформаційних ресурсах;

- забезпечення автоматизації процесів управління силами та засобами поліції;

- забезпечення електронного документообігу в органах (підрозділах) поліції, обміну електронними документами з МВС;

- комплексного захисту інформації та розмежування доступу до інформації, що зберігається в базах даних системи ІПНП.

Відповідно до пунктів 3-6 розділу IV Положення користувачами системи ІПНП є посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано право доступу до інформації в цій системі.

Ідентифікація користувача та підтвердження цілісності даних, що обробляються в системі ІПНП, забезпечуються застосуванням електронного цифрового підпису або інших програмно-технічних засобів авторизації користувачів та забезпечення цілісності даних.

Кожна дія користувача щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів системи ІПНП фіксується у спеціальному електронному архіві.

Користувачі системи ІПНП зобов`язані не розголошувати у будь-який спосіб інформацію, яка їм стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, відповідають за достовірність інформації, що вводиться ними до відповідних інформаційних ресурсів системи ІПНП, та зобов`язані дотримуватися законодавства у сфері захисту інформації.

Відповідно до пункту 5 розділу V Положення автоматизовані робочі місця користувачів - це робочі місця поліцейських та інших працівників поліції, обладнані комп`ютерною технікою, у тому числі планшетними комп`ютерами, що підключені до телекомунікаційної мережі доступу системи ІПНП і призначені для автоматизації службової діяльності, реалізації повноважень обробляти інформацію відповідно до наданого рівня доступу в системі ІПНП.

Таким чином, інформація, яка міститься в системі ІПНП, сформована на підставі та у спосіб, що передбачені законом.

Порядок формування та ведення інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», призначеної для обробки відомостей під час прийняття та реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події визначений Інструкцією з формування та ведення інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженою наказом МВЄ України від 14.06.2019 №508. '

Згідно пунктів 1-2 розділу III Інструкції № 508 в ІП «ЄО» обліку підлягають відомості про фізичних або юридичних осіб, які звернулися до органів поліції із заявами і повідомленнями про кримінальні правопорушення та інші події, а також про підозрюваних осіб, яких затримали під час вчинення або замаху на вчинення кримінального правопорушення або безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Підставами для внесення до ІП «ЄО» відомостей про учасників кримінального правопорушення та іншої події є надання до органу (підрозділу) поліції фізичними особами відповідної інформації про себе, юридичну особу або підозрювану особу, а також рапорт поліцейського.

Згідно пункту 1 розділу IV Порядку № 100 повноту і достовірність інформації, унесеної до ІТС ІПНП на підставі заяв (повідомлень), забезпечує уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції, а відомостей про кримінальне правопорушення, особу, яка підозрюється в його вчиненні, рух кримінального провадження, унесених до ІТС ІПНП на підставі інформації, отриманої від керівника органу досудового розслідування або органу дізнання,- поліцейський структурного підрозділу органу поліції за відповідним напрямом діяльності, який вніс цю інформацію.

Відповідно до пункту 3 розділу II Інструкції № 508 унесення інформації до ІП «ЄО» здійснюється невідкладно після її отримання працівниками чергової служби (уповноваженими посадовими особами) органів (підрозділів) поліції.

Відтак, враховуючи встановлені вище обставини, суд вважає, що інформації щодо позивача внесена до ІП «ЄО» законно, в межах наданих повноважень.

При цьому, з`ясування правдивості внесеної до ІП «ЄО» не відноситься до повноважень адміністративного суду, а підлягає з`ясуванню в межах кримінального провадження.

Таким чином, в розумінні пункту 6 частини другої статті 8 Закону №2297, персональні дані позивача обробляються законно; закриття кримінального провадження не свідчить про те, що внесені до ІП «ЄО» дані є недостовірними, будь-яких інших доказів, які свідчать про недостовірність персональних даних, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина перша статті 77 КАС України).

Відтак суд вважає, що суб`єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При цьому суд звертає увагу позивача на пункт 4 розділу II Інструкції № 508, інформація за категорією «заяви і повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події» зберігається в ІП «ЄО», доки не мине її практична потреба, але такий строк не може бути меншим п`яти років.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10,Київ,01601, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Стойка