Справа № 640/4639/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/4639/19

Суддя Луганського окружний адміністративний суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами строщеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці про визнання незаконним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду з Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 640/4639/19 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Київської міської митниці ДФС (далі - відповідач), з такими вимогами:

- рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 18.02.2019 №UA100110/2019/000036/2 визнати незаконним та скасувати;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100110/2019/00315 від 18.02.2019, що прийнята Київською міською митницею ДФС;

- зобов`язати Київську міську митницю ДФС вчинити дії щодо визначення митної вартості товару щодо якого Київською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100110/2019/000036/2 від 18.02.2019 за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), в порядку встановленому статтею 58 Митного кодексу України.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач 14.12.2018 уклав контракт з фірмою «Yuranex Auto» (Швеція), відповідно до якого фірма «Yuranex Auto» продавала, а він купив транспортний засіб «Volvo V70Bi-Fuel», що раніше використовувався в таксі, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Швеція), номер кузова: НОМЕР_2 .

Згідно контракту від 14.12.2018 ціна транспортного засобу «Volvo V70Bi-Fuel, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Швеція), номер кузова: НОМЕР_2 складала 4200 доларів США.

В момент підписання контракту відповідно до умов контракту позивачем сплачено завдаток розмірі 500 доларів США.

Беззаперечними доказами того, що позивачем укладався контракт у відповідному місці, у відповідний час, а також, що особисто було передано продавцю задаток є відмітки в моєму паспорті громадянина України для виїзду за кордон.

Умовами контракту було передбачено спосіб поставки товару (транспортного засобу) на умовах поставки EXW LUND.

На підставі контракту був підписаний рахунок-фактура (інвойс) № 301971 від 14.12.2018, якому вказано, що транспортний засіб експлуатувався в таксі та мав пробіг 507000 км. ціна - 4200 доларів США. а також спосіб поставки товару на умовах поставки EXW LUND.

Те, що придбаний транспорт раніше використовувався в таксі та має оригінальний пробіг 507000 км підтверджується свідоцтвом на реєстрацію та транспортний засіб, а саме графою (D.6) Karossen, де вказано: АС Stationsvagn Kombivagn 06 Taxi та витягом з офіційного сайту Volvo.

14.12.2018 брокером в Швеції оформлена експортна декларація № 18SEEHUBLG1KODMN01, згідно якої ціна транспортного засобу складає 38000 Шведських крон.

06.02.2019 позивачем здійснений SWIFT переказ коштів на суму 3700 доларів США відповідно до інвойса № 301971 від 14.12.2018 на рахунок фірми Yuranex Auto», що підтверджується платіжним дорученням.

06.02.2019 оплачено на рахунок відповідача передоплату за митне оформлення транспортного засобу у сумі 52000 грн. Дана сума платежів обрахована від ціни 4200 доларів США транспортного засобу.

07.02.2019 на митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС подана попередня митна декларація №UA100110/2019/164888, митниця призначення - митний пост «Столичний» Київської митниці ДФС, митна вартість транспортного засобу заявлена 4200 доларів США.

10.02.2019 позивач перетнув кордон через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС на транспортному засобі «Volvo V70Bi-Fuel», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Швеція), номер кузова: НОМЕР_2 в митному режимі «імпорт» згідно попередньої митної декларації №UA100110/2019 164888.

Під час проведення огляду транспортного засобу «Volvo V70Bi-Fueb>, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Швеція), номер кузова: НОМЕР_2 інспектором митниці був складений акт про проведення огляду транспортного засобу UA205010/2019/113977 від 10.02.2019.

У вищезгаданому акті огляду транспортного засобу з поміж іншого вказано, що автомобіль використовувався як таксі та має показник на спідометрі - 509465 км пробігу.

18.02.2019 позивачем доставлений транспортний засіб "Volvo V70Bi-Fuel», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Швеція), номер кузова: НОМЕР_2 до митного поста «Столичний» Київської міської митниці ДФС.

Київською міською митницею ДФС прийнято рішення про коригування вартості транспортного засобу з 4200 доларів США на 9349,18 доларів США, у зв`язку з чим було додатково нараховано 38000 гривень митних платежів.

Київська міська митниця ДФС приймаючи рішення про корегування митної вартості №UA100110/2019/000036/2 від 18.02.2019 зазначила, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, відповідно до статті 368 Митного кодексу, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України, п. 44.1 т. 44 Податкового кодексу України, за результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме витрати понесені на транспортування та страхування оцінюваного транспортного засобу. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійснені контролю за правильністю визначення митної вартості товару: вартість офіційного довідника ринку Європи каталогу SCHWACKE.

Позивач вказує, що транспортні витрати доставки автомобіля зі Швеції до Києва не можуть складати 5150 доларів США, а із довідника ринку Європи каталогу SCHWACKE ціна транспортного засобу «Volvo V70Bi-Fuel», номер кузова: НОМЕР_2 визначається в межах 4200 євро - 5900 євро, включаючи знижку на перепробіг по даному транспортному засобу.

Виходячи з вищевказаного відповідач необґрунтовано збільшив вартість транспортного засобу на 9349,18 доларів США, у зв`язку з чим переплачено митні платежі.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові з таких підстав.

13.02.2019 до відділу митного оформлення митного поста «Столичний» Київської міської митниці ДФС подано митну декларацію №UA100110/2019/163575 з метою здійснення митного оформлення товару: Легковий автомобіль - марки VOLVO; модель V70; бувший у використанні; кузов № НОМЕР_2 . Покупець - ОСОБА_1 . Продавець - компанія «Yuranex Auto» (Швеція). Митна вартість товару позивачем в митній декларації заявлена за основним методом за ціною договору.

Під час перевірки наданих до митного оформлення документів встановлено що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, відповідно до статті 53 Митного кодексу України (далі- Кодекс), містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митниці не поданні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, що передбачено п.8 ч,2 ст.53 Митного кодексу України.

Також не були подані транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, як передбачено п.6 ч,2 статті 53 Митного кодексу України.

У зв`язку з цим було винесено рішення про коригування митної вартості товарів від №UA1000110/2019/000036/2.

Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2019 позовну заяву залишено без руху, та надано строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.04.2019 у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2019 відмовлено представнику відповідача в задоволенні клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та про виклик для допиту свідка.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2019 виправлено описку в ухвалі суду від 22.05.2019.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 прийнято адміністративну справу до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), замінено відповідача у справі з Київської міської митниці Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39422888) на правонаступника - Київську митницю (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43997555, місцезнаходження: бул. Гавела Вацлава, буд. 8-А, м. Київ, 03124).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 14.12.2018 уклав контракт з фірмою «Yuranex Auto» (Швеція), відповідно до якого фірма «Yuranex Auto» продавала, а від купив транспортний засіб «Volvo V70Bi-Fuel», що раніше використовувався в таксі, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Швеція), номер кузова: НОМЕР_2 (арк.спр. 19-20).

Згідно пункту 2.3 контракту від 14.12.2018 ціна транспортного засобу «Volvo V70Bi-Fuel, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Швеція), номер кузова: НОМЕР_2 складала 4200 доларів США.

Депозит 01.12.2018 у сумі 500 доларів США (пункту 2.5 контракту).

Відповідно до рахунку-фактури (інвойс) №301971 від 14.12.2018 транспортний засіб продається без гарантії на умовах поставки EXW LUND (арк.спр. 21).

Факт використання авто в таксі, підтверджується свідоцтвом на реєстрацію та транспортний засіб, а саме графою (D.6) Karossen, де вказано: АС Stationsvagn Kombivagn 06 Taxi та витягом з офіційного сайту Volvo.

14.12.2018 брокером в Швеції оформлена експортна декларація № 18SEEHUBLG1KODMN01, згідно якої ціна транспортного засобу складає 38000 Шведських крон.

06.02.2019 позивачем здійснений SWIFT переказ коштів на суму 3700 доларів США відповідно до інвойса № 301971 від 14.12.2018 на рахунок фірми Yuranex Auto», що підтверджується платіжним дорученням (арк.спр. 23-25).

06.02.2019 оплачено на рахунок відповідача передоплату за митне оформлення транспортного засобу у сумі 52000 грн. Дана сума платежів обрахована від ціни 4200 доларів США транспортного засобу (арк.спр. 26).

07.02.2019 на митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС подана попередня митна декларація №UA100110/2019/164888, митниця призначення - митний пост «Столичний» Київської митниці ДФС, митна вартість транспортного засобу заявлена 4200 доларів США (арк.спр. 27-30).

10.02.2019 позивач перетнув кордон через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС на транспортному засобі «Volvo V70Bi-Fuel», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Швеція), номер кузова: НОМЕР_2 в митному режимі «імпорт» згідно попередньої митної декларації №UA100110/2019/164888.

Під час проведення огляду транспортного засобу «Volvo V70Bi-Fueb>, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Швеція), номер кузова: НОМЕР_2 інспектором митниці був складений акт про проведення огляду транспортного засобу UA205010/2019/113977 від 10.02.2019, автомобіль використовувався як таксі та має показник на спідометрі - 509465 км (арк.спр. 110-111).

18.02.2019 позивачем доставлений транспортний засіб "Volvo V70Bi-Fuel», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Швеція), номер кузова: НОМЕР_2 до митного поста «Столичний» Київської міської митниці ДФС та подано митну декларацію №UA100110/2019/163575 від 13.02.2019, якою задекларовано митну вартість автомобіля в сумі 4200,00 дол. США (арк.спр. 91-92).

Київською міською митницею ДФС прийнято рішення про коригування вартості товарів №UA100110/2019/000036/2 від 18.02.2019 в якому зазначила, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, відповідно до статті 368 Митного кодексу, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України, п. 44.1 т. 44 Податкового кодексу України, за результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме витрати понесені на транспортування та страхування оцінюваного транспортного засобу. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійснені контролю за правильністю визначення митної вартості товару: вартість офіційного довідника ринку Європи каталогу SCHWACKE (арк.спр. 93-94).

Відповідно до картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.02.2019 №UA 100110/2019/00315 позивачем 13.02.2019 надано: рахунок-фактуру (інвойс) від 14.12.2018 №301971, протокол про порушення митних правил №UA205010/2019/113977 від 10.02.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 21.11.2018, некласифікований внутрішній договір № від 14.12.2018, договір про надання послуг митного брокера № 07/02/472 від 07.02.2019, платіжне доручення від 07.02.2019, копію митної декларації країни відправника 18SEEHUBLG1KODMN01 від 14.12.2018, паспортний документ фізичної особи СН527957 від 04.12.1997 (арк.спр. 95).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (ч. 1). Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч. 2).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч. 1, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний, перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Ця норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

За змістом ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

За змістом ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

За змістом ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як визначено в ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Водночас, як визначено у ч. 5 ст. 58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Поданий декларантом до митного оформлення пакет документів відповідачу, підтверджує платіж, який був здійснений позивачем продавцю, та числове значення заявленої митної вартості товару.

Доводи відповідача щодо ненадання до митного оформлення документів, що містять відомості про вартість страхування та про вартість перевезення оцінюваного товару до кордону України, є необґрунтованими і відхиляються судом, оскільки згідно з ч. 2 ст. 53 МК України такі документи подаються у разі якщо здійснювалося страхування та якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. Водночас такі складові митної вартості декларант не зазначав, а відповідач їх понесення позивачем не встановив.

Отже, не надання декларантом банківських платіжних документів, документів про страхування і перевезення товару не свідчить про неповноту та/або недостовірність зазначених декларантом відомостей про митну вартість товару, й за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом не могло бути підставою для коригування митної вартості товару згідно з ч. 1 ст. 55 МК України.

Посилання у рішенні на спрацювання системи аналізу ризиків, що потребувало витребування додаткових документів, то саме по собі спрацювання цієї системи не свідчить про зазначення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товару.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідач не спростував дійсність поданих до митного оформлення документів та наявність необхідних відомостей про числове значення митної вартості, а також можливість перевірити згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України вартість операції з купівлі-продажу товару на підставі наданих позивачем документів. Відповідач не довів наявність передбачених ч. 6 ст. 54 і ч. 1 ст. 55 МК України підстав, за яких митниця могла відмовити позивачу в митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товарів.

З рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару вбачається, що при його прийнятті відповідачем використано виключно інформацію з електронного каталогу Schwacke.

Можливість використання інформації, отриманої в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи інтернет-магазинів тощо), в тому числі програмного комплексу SCHWACKE, передбачена Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689.

Така інформація не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів із метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.07.2020 у справі № 460/205/19.

Також, за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020 у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Митним органом не було наведено обґрунтованих пояснень щодо визначення митної вартості у застосованих ним розмірах.

Крім того, визначення митної вартості товару за резервним методом із застосуванням каталогу "Schwacke" є необґрунтованим, оскільки відповідач не врахував, що оцінюваний автомобіль є уживаним та інформація про технічний стан останнього за наслідками відповідної експертизи не подавалась для оцінки програмним комплексом SCHWACKE.

Надана відповідачем оцінка вживаних автомобілів SCHWACKE здійснена щодо автомобіля з пробігом в 212917 км (базова вартість 13983,00 євро), що майже в 2,5 рази менше від автомобіля, який декларував позивач. При цьому корекція пробігу +101117 км складає 5666,00 євро.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару, та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, інформація про які міститься в довіднику Basis Super SCHWACKE, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

SCHWACKE - це електронний каталог, який містить інформацію про транспортні засоби, комплектації, оціночну вартість в залежності від експлуатаційних умов.

На переконання суду, на оцінку вартості автомобіля впливають дата випуску транспортного засобу, комплектація та пробіг.

Відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Подібна правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 04.06.2020 у справі № 1.380.2019.001823.

Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначена позиція узгоджується із обов`язковою для врахування практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 04.04.2018 по справі № 826/27058/15.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем всупереч вказаним вище правовим нормам не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору. Матеріалами справи документально не підтверджено факту надання декларантом позивача документів, що містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на підставі чого контролюючий орган розпочав процедуру консультацій.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Підсумовуючи, суд зазначає, що опорювані рішення не відповідають вимогам МК України, є необґрунтовані, а тому вимоги про визнання їх протиправними і скасування належить задовольнити.

Оскільки позивачем визначено митну вартість автомобіля за основним методом, яка підтверджена відповідними документами, суд дійшов висновку, що у задоволенні

вимоги про зобов`язання відповідача визначити митну вартості товару за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), в порядку встановленому статтею 58 Митного кодексу України, слід відмовити.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Частинами першою, сьомою 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

З огляду на часткове задоволення позову через коригування обраного позивачем способу захисту, згідно із ст. 139 КАС України належить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768,40 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 132, 139, 143, 241-246, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Київської митниці (ідентифікаційний код 43997555, місцезнаходження: бул. Вацлава Гавела, буд. 8-А, м. Київ) про визнання незаконним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними і скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товару від 18.02.2019 №UA100110/2019/000036/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від № UA100110/2019/00315 від 18.02.2019.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованості.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Т.В. Смішлива