Справа № 160/23077/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/23077/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 р. (суддя Ільков В.В) в адміністративній справі №160/23077/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка полягає у не розгляді його заяви від 06 травня 2024 р. про виключення з військового обліку, у зв`язку із засудженням його до позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину та у зв`язку із встановленням йому медико - соціальною експертизою другої групи інвалідності із визначенням втрати працездатності на рівні 80 %, в тому числі 65 % по хронічному обструктивному захворюванню легень, ступень тяжкості обструкції тяжке;

- зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 розглянути його заяву від 06 травня 2024 р. щодо виключення з військового обліку відповідно до пункту 6 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка діяла на час подання ним заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що 06 травня 2024 р. він звернувся до відповідача із заявою про виключення з військового обліку внаслідок непридатності до військової служби, зокрема, відбування покарання у вигляді позбавлення волі в період з 08 березня 1997 р. по 28 січня 2004 р. та встановлення 20 липня 2023 р. другої групи інвалідності. Відповідно до відбитку штампу на заяві, її було прийнято відповідачем 06 травня 2024 р. У зв`язку із відсутністю реагування на вказану заяву, на адресу відповідача був направлений адвокатський запит, на який 16 червня 2024 р. надано відповідь про необхідність особистого прибуття до РТЦК. 12 липня 2024 р. та 17 липня 2024 р. позивач особисто звернувся до РТЦК та отримав усну відповідь про втрату його звернення від 06 травня 2024 р., тому звернувся із проханням видати наказ та провести за даним фактом службове розслідування. 29 липня 2024 р. позивач отримав відповідь від відповідача, в якій його проінформовано про перебування на військовому обліку, однак не надана інформація про результати розгляду його заяви від 06 травня 2024 р. Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024р., ухваленого за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наведені доводи позовної заяви.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що з 08 березня 1997 р. по 28 січня 2004 р. ОСОБА_1 відбував покарання у вигляді позбавлення волі в Криворізькій виправній колонії № 80 за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 квітня 1998 р. З 22 грудня 2020 р. його взято на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20 липня 2023 р. після чергового огляду КЗ «Обласний клінічний центр медико - соціальної експертизи» позивачу встановлено другу групу інвалідності, із визначенням втрати працездатності на рівні 80 %, в тому числі 65 % по хронічному обструктивному захворюванню легень, ступень тяжкості обструкції - тяжке. У зв`язку із засудженням до позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину та у зв`язку із тяжким хронічним захворюванням, позивач звернувся до відповідача із заявою від 06 травня 2024 р., в якій просив прийняти рішення про виключення його з військового обліку. 11 червня 2024 р. на адресу відповідача був направлений адвокатський запит із проханням надати відповідь про прийняте рішення за письмовою заявою від 06 травня 2024 р. На адвокатський запит надано відповідь від 16 червня 2024 р. та повідомлено, що для вирішення питання про виключення з військового обліку позивачу потрібно особисто прибути до РТЦК. 17 липня 2024 р. позивач звернутися із заявою до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо видачі наказу та проведення службового розслідування за фактом втрати його заяві від 06 травня 2024 р. про виключення з військового обліку. 29 липня 2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відповідь на звернення від 17 липня 2024 р. та проінформовано позивача про перебування його на військовому обліку та про положення статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Не погодившись із бездіяльністю відповідача, яка полягає у не розгляді заяви від 06 травня 2024 р. про виключення з військового обліку, позивач звернувся до суду.

Залишаючи без задоволення адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що виключення з військового обліку відбувається на підставі рішення ВЛК про непридатність до військової служби. Для встановлення необхідності направлення резервіста, військовослужбовця чи призовника на медичний огляд до ВЛК така особа повинна особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 із оригіналами військово-облікових документів. Відповідачем була надана відповідь від 16 червня 2024 р. на адвокатський запит від 11 червня 2024 р. щодо належного розгляду заяви позивача від 06 травня 2024 р. та повідомлено, що для вирішення питання про виключення його з військового обліку йому потрібно особисто прибути до РТЦК. Позивачем не дотримано вимог Закону щодо необхідності особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 та надання оригіналу військово-облікових документів та інших документів, які дають право на відстрочку від військової служби чи виключення з військового обліку. Спір виник через неприйняття рішення про виключення позивача з військового обліку, однак у суду відсутні підстави вважати, що дії/бездіяльність відповідача є протиправними.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому Законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 Розділу І Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 р. № 735, у роботі із письмовими (електронними) та усними зверненнями громадян потрібно забезпечувати кваліфікований, неупереджений, об`єктивний і своєчасний розгляд звернень громадян з метою оперативного розв`язання порушених у них питань, задоволення законних вимог заявників, поновлення порушених конституційних прав та запобігання надалі таким порушенням.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності дії, унаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина будь-які обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги.

Згідно пунктів 2, 4 Розділу ІІ Інструкції № 735 письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця. Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів військового управління або їх заступниками відповідно до їх повноважень. У зверненні мають бути зазначені прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення має бути надруковане або написане від руки, розбірливо, чітко підписане заявником (групою заявників) із зазначенням дати.

Згідно абз.5, 6 п.5 Розділу ІІ Інструкції №735 відповідь за результатами розгляду звернень в обов`язковому порядку дається тим органом військового управління, військовою частиною, які отримали ці звернення і до компетенції яких входить вирішення порушених у зверненнях питань, за підписом керівника, командира або осіб, які виконують його обов`язки згідно з письмовим наказом. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі із посиланням на правову норму Закону України "Про звернення громадян" і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Пунктом 14 Інструкції №735 встановлено щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін має бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, військової частини, про що одночасно повідомляється заявнику; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до пунктів 2-8 Розділу ІІІ Інструкції № 735 рішення, які приймаються за зверненнями, мають бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне й правильне рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Після первинного розгляду звернень громадян керівниками органів військового управління, командирами військових частин працівник підрозділу документального забезпечення (секретаріату, канцелярії): уносить до журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян або реєстраційно-контрольної картки персонального комп`ютера резолюцію керівництва та встановлені терміни виконання доручень за зверненнями громадян; здійснює відправку звернень за належністю та відповідей - їх авторам; забезпечує оперативне доведення звернень громадян до виконавців.

Звернення громадян, одержані органом військового управління, військовою частиною для виконання, в обов`язковому порядку обліковуються в журналі обліку звернень цього органу військового управління або заводиться реєстраційно-контрольна картка.

Термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється з дня, наступного за днем, з якого починається строк (таким днем є день їх надходження та реєстрації в органі військового управління, військовій частині), до дня направлення заявнику відповіді на його звернення. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на неробочий день, то останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється від дня їхньої реєстрації у структурному підрозділі Міністерства оборони України, відповідальному за організацію розгляду звернень громадян.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання.

Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління, командир військової частини або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

Звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі поставлені в ньому питання, прийнято обґрунтоване рішення та вжито потрібних заходів щодо його виконання і заявника повідомлено про результати розгляду звернення і прийняте рішення.

Відповідь за результатами розгляду звернення обов`язково дається тим органом військового управління, військовою частиною, які його отримали і до компетенції яких входить розв`язання порушених у зверненні питань, за підписом керівників або осіб, яким право ставити підпис надано відповідним керівником органу військового управління, командиром військової частини.

Рішення про відмову в задоволенні вимог або прохань, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі із посиланням на чинне законодавство і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому вказуються заходи, які вживались органом військового управління, військовою частиною для перевірки цього звернення. Якщо давалася усна відповідь, то складається відповідна довідка, яка додається до матеріалів перевірки звернення.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи письмових доказів, 06 травня 2024 р. ОСОБА_1 звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виключення його з військового обліку в наслідок непридатності до військової служби. Згідно проставленого відбитку на заяві її прийнято 06 травня 2024 р. (а.с. 17,35 - зворот,36,42).

У зв`язку із відсутністю реагування на вказану заяву, адвокатом позивача був направлений адвокатський запит від 11 червня 2024 р., на який 16 червня 2024 р. відповідачем надано відповідь у формі листа про необхідність особистого прибуття позивача до РТЦК (а.с. 18,19).

Листом від 29 липня 2024 р. відповідач надав відповідь на заяву позивача від 17 липня 2024 р., вказав про його перебування на військовому обліку та те, що виключення з такого обліку здійснюється у відповідності до статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (а.с. 20,21,34- зворот, 35,40,41).

Колегія суддів наголошує, що після отримання від позивача заяви від 06 травня 2024 р. про виключення з військового обліку, відповідач повинен був її розглянути у встановленому Інструкцією №735 порядку, однак цього не зробив, що свідчить про його протиправну бездіяльність в цій частині.

Безпідставними в даному випадку є посилання суду першої інстанції, як на підставу залишення без задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , щодо недотримання ним вимог відносно особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 та надання оригіналу військово-облікових документів та інших документів, які дають право на відстрочку від військової служби чи виключення з військового обліку.

Спір в даному випадку стосується саме не здійснення відповідачем розгляду поданої позивачем заяви від 06 травня 2024 р. про виключення його з військового обліку та не прийнятті за результатами її розгляду вмотивованого рішення.

Враховуючи дані обставини, наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 р. в адміністративній справі №160/23077/24 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 06 травня 2024 р. про виключення з військового обліку.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 травня 2024 р. про виключення з військового обліку.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 квітня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник