Справа № 160/34305/24
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача - 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, відповідача - 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідача - 3: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
27 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача - 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, відповідача - 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідача - 3: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити та нарахувати дострокову пенсію за віком, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як військовослужбовцю, учаснику бойових дій, починаючи з 26 вересня 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус учасника бойових дій, достатній страховий стаж та досяг встановленого віку, а тому має право на признання дострокової пенсії за віком відповідно до ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач 09.10.2024 року звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за призначенням дострокової пенсії за віком відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки він є військовослужбовцем, учасником бойових дій, має загальний страховий стаж більше 25 років та йому виповнилось 55 років.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.10.2024 року №70 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки заява подана з порушенням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, а саме: не надано довідку про місце реєстрації. Зазначено, що страховий стаж складає 27 років 0 місяців 20 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.11.2024 року №70 відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки в пакеті документів для призначення пенсії за віком відсутній витяг про реєстрацію місця проживання, місце реєстрації та проживання у заяві про призначення дострокової пенсії за віком не відповідає інформації у довідці про взяття на облік як внутрішньо - переміщена особа від 13.03.2021 року №1239-. Зазначено, що страховий стаж складає 27 років 0 місяців 20 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.11.2024 року №70 відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки порушено пункт 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, а саме: до заяви долучено довідку про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, в якій відсутні відомості про місце реєстрації особи. Зазначено, що страховий стаж складає 27 років 03 місяць 20 днів.

Позивач не погоджується з такими діями та рішеннями відповідачів, вважає, що такі дії та рішення суперечать вимогам діючого законодавства. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 01.01.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

Ухвалою суду від 15.01.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

30.01.2025 року на адресу суду від відповідача - 2 надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач - 2 просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04.11.2024 року звертався до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 (далі-Порядок), з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують екстериторіальний принцип призначення та перерахунку пенсій. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 70 від 07.11.2024 року відмовлено ОСОБА_1 в призначені дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю витягу про реєстрацію місця проживання.

Відповідно до пункту 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок 22-1) особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`являти паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні. Відповідно до п.2.22 Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються паспорт громадянина України, довідка про реєстрацію місця проживання особи. В наданому Позивачем пакеті документів для призначення пенсії за віком відсутній витяг про реєстрацію місця проживання. Місце реєстрації та проживання у заяві про призначення пенсії за віком від 04.11.2024 не відповідає інформації у довідці про взяття на облік як внутрішньо-перемішена особа від 13.03.2021 № 1239-.

Враховуючи зазначене, головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення № 70 від 07.11.2024 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначені дострокової пенсії за віком відповідно до п.4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю витягу про реєстрацію місця проживання.

05.02.2025 року на адресу суду від відповідача - 3 надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач - 3 просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що згідно з підпунктом 4 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються відомості про місце проживання особи.

Відповідно до пунктів 2.9 та 2.22 Порядку № 22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 № 1871-ІХ.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі Закон № 1706) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до статті 4 Закону № 1706 для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи надається заява, до якої долучаються документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, та документ про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення. У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративнотериторіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених статтею 1 цього Закону (військовий квиток з відомостями про проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності (за наявності), документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно, медичні документи, фотографії, відеозаписи тощо).

До заяви долучено довідку про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 12.08.2021 № , в якій відсутні відомості про місце реєстрації особи. Довідку надано не в повному обсязі, тільки перший лист. Згідно з витягом з ЄРС для ФОП ОСОБА_1 був зареєстрований як підприємець з 03.03.2009 по 05.09.2014 в м.Донецьку. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.03.2021 № 1239- ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Звертає увагу, що індекс міста Маріуполя, вказаний в довідці, не відповідає затвердженому поштовому індексу міста. Вказаний індекс 86186 відноситься до с. Нижня Кринка Макіївського району Донецької області. Вказана адреса проживання є юридичною адресою військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України. В наданій заяві про виплату пенсії через Приватбанк від 09.10.2024 вказано адресу проживання АДРЕСА_2 , що не відповідає вищевказаній довідці ВПО. За результатом розгляду заяви від 15.11.2024 Головним управлінням 21.11.2024 прийнято рішення № 70 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю витягу про реєстрацію місця проживання, що не відповідає вимогам Порядку № 22-1.

13.02.2025 року на адресу суду від відповідача - 1 надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач - 1 просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що відповідно до пункту 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок 22-1) особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`являти паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні

Відповідно до абзацу 2 пункту 1.5 розділу I Порядку № 22-1 внутрішньо переміщені особи (крім осіб, зазначених в абзаці двадцять четвертому пункту 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509) подають заяви з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Згідно з підпунктом 4 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються відомості про місце проживання особи.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі Закон № 1706) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до статті 4 Закону № 1706 для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи надається заява, до якої долучаються документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, та документ про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення. У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративнотериторіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених статтею 1 цього Закону (військовий квиток з відомостями про проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності (за наявності), документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно, медичні документи, фотографії, відеозаписи тощо).

Враховуючи вищевикладене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки заява подана з порушенням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», від 25.11.2005 № 22-1 (не надано витяг про реєстрацію місця проживання).

Згідно довідки про доставку електронного листа, третя особа ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 24.01.2025 року.

Станом на 14.04.2025 року пояснення від третьої особи до суду не надходили.

Статтею 261 КАС України визначенні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі (ч.1). Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.2).

Відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі), суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 09.10.2024 року із заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за призначенням дострокової пенсії за віком відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки він є військовослужбовцем, учасником бойових дій, має загальний страховий стаж більше 25 років та йому виповнилось 55 років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.10.2024 року №70 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки заява подана з порушенням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, а саме: не надано довідку про місце реєстрації. Зазначено, що страховий стаж складає 27 років 0 місяців 20 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.11.2024 року №70 відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки в пакеті документів для призначення пенсії за віком відсутній витяг про реєстрацію місця проживання, місце реєстрації та проживання у заяві про призначення дострокової пенсії за віком не відповідає інформації у довідці про взяття на облік як внутрішньо - переміщена особа від 13.03.2021 року №1239-. Зазначено, що страховий стаж складає 27 років 0 місяців 20 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.11.2024 року №70 відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки порушено пункт 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, а саме: до заяви долучено довідку про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, в якій відсутні відомості про місце реєстрації особи. Зазначено, що страховий стаж складає 27 років 03 місяць 20 днів.

Позивач не погоджується з такими діями та рішеннями відповідачів, вважає, що такі дії та рішення суперечать вимогам діючого законодавства. Просить позов задовольнити повністю.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV (надалі Закон №1058).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають:

- військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, - дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення,

- особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6,

- особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту",

- особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6,

- особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту",

- дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону , а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, -

після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Наведеною вище нормою п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено вичерпний перелік осіб, що мають право на призначення дострокової пенсії за віком, зокрема, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6; особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6; військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях.

Відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачу надано статус учасника бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" .

Відмовляючи в призначенні дострокової пенсії за віком, відповідачі посилаються відсутність відомостей про місце реєстрації особи та відсутність витягу про реєстрацію місяця проживання.

Надаючи оцінку вказаним підставам прийняття рішень про відмову у призначенні пенсії, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2.9 Порядку №22-1 під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу I, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Особи, які тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором), надсилають копії вищезазначених документів, засвідчені в порядку, визначеному пунктом 2.23 цього розділу, та документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою.

В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні".

Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Відповідно до пункту 2.22 Порядку №22-1 для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні".

Із аналізу наведених приписів Порядку №22-1 слідує, що при зверненні до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії, особа, яка звертається за пенсією, окрім документів на підтвердження наявності права на призначення певного виду пенсії, повинна пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що засвідчує цю особу, та документи про місце проживання (реєстрації) особи. При цьому вичерпного переліку документів, які мають бути надані заявником для підтвердження місця проживання, Порядком № 22-1 не передбачено, водночас передбачена можливість надання особою відомостей про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні".

За визначеннями, наведеними у статті 2 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" від 05 листопада 2021 року № 1871-IX /надалі Закон № 1871-IX/, витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу; декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону № 1871-IX особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

При цьому відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В Рішенні Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону 1058-IV зазначено, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Отже, основоположною умовою у призначенні пенсії громадянину України є його економічна активність та наявність відповідних умов, визначених законом, а не його місце проживання або реєстрації.

Поряд із цим, суд зазначає, що частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав та свобод.

Як встановлено судом з матеріалів справи, звертаючись до органу пенсійного забезпечення із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 09 жовтня 2024 року, позивач зазначив задеклароване/зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 та фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Позивачем при поданні заяви про призначення пенсії надано, зокрема: довідку від 12.03.2021 року №1339- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Так, зі змісту довідки 12.03.2021 року №1239- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи слідує, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , та фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_6 .

Таким чином, долученими до матеріалів справи документами підтверджується, що позивач надав органу пенсійного фонду відомості про своє місце реєстрації та місце проживання, а тому пенсійний орган безпідставно прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із ненаданням позивачем документа, що підтверджує місце реєстрації та місце проживання.

Щодо розбіжностей в місці реєстрації та проживання у заяві про призначення дострокової пенсії за віком та довідці про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особа від 12.03.2021 року № 1239-, суд зазначає наступне.

Відповідно до Конституції України громадяни мають право на соціальний захист у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, установлених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Європейська соціальна хартія (European Social Charter) (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі міжнародними зобов`язаннями України.

Формою здійснення особою права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки та реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею через уповноважені органи влади.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відмовивши позивачу в призначенні пенсії посилаючись на невідповідність місця реєстрації та проживання, зазначеної в заяві, довідці про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи від 12.03.2021 року № 1239-, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.09.2024 у справі №620/2027/23.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.10.2024 року № 70, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.11.2024 року № 70, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.11.2024 року № 70, прийняті відповідачем 1, 2, 3 не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому вказані рішення, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Аналіз положень Порядку №22-1 свідчить про те, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території. Після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку №22-1, органом, що приймав рішення за первісною заявою позивача від 09.10.2024 року про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

У постанові від 26.09.2023 у справі № 420/5833/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує останнього вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Натомість, застосування такого способу захисту прав, свобод та інтересів позивача як зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, є правильним тоді, коли останній розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив у його задоволенні.

Тобто, у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом владних повноважень на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт владних повноважень дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати його прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 року про призначення пенсії за віком та призначити, нарахувати дострокову пенсію за віком, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як військовослужбовцю, учаснику бойових дій, починаючи з 26 вересня 2024 року.

Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволенню не підлягають.

При цьому, суд зазначає, що права позивача порушені вказаними протиправними рішеннями, а не діями щодо відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій та рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, враховуючи приписи ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача - 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, відповідача - 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідача - 3: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.10.2024 року № 70 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як військовослужбовцю, учаснику бойових дій.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.11.2024 року № 70 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як військовослужбовцю, учаснику бойових дій.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.11.2024 року № 70 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як військовослужбовцю, учаснику бойових дій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 року про призначення пенсії за віком та призначити, нарахувати дострокову пенсію за віком, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як військовослужбовцю, учаснику бойових дій, починаючи з 26 вересня 2024 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат у справі не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник