Справа № 240/14421/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/14421/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, які призвели до включення виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира від 09.02.2024р. по справі № 295/14737/23 замість першої до третьої черги погашення заборгованості;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області змінити чергу погашення заборгованості за судовим рішенням, яке набрало законної сили та виконавчий лист Богунського районного суду міста Житомира від 09.02.2024р. по справі №295/14737/23 замість третьої включити до першої черги погашення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 14.12.2023 по справі №295/14737/23 стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь позивача в порядку спадкування не отримані за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсійні виплати в розмірі 128569,16 грн., передбачені ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З метою примусового виконання вказаного судового рішення позивач звернулася до відповідача про стягнення вказаних коштів за рахунок бюджетних коштів, проте відповідач своїм листом повідомив її, що вказані кошти будуть виплачені відповідно до третьої черги погашення заборгованості.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, тому, згідно ч.6 ст. 126 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Головним управлінням Державної казначейської служби України в Житомирській області прийнято до виконання виконавчий лист Богунського районного суду м. Житомира від 09.02.2024 по справі №295/14737/23 щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь позивачки в порядку спадкування не одержаних за життя спадкодавцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсійних виплат, згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №240/18266/20, в розмірі 128569,16 грн.

Виконання вказаного виконавчого листа проводиться в порядку третьої черговості погашення заборгованості, з чим позивач категорично не погоджується, оскільки суть спірних відносин між сторонами в даній справі зведена виключно до черговості погашення заборгованості за виконавчим листом Богунського районного суду міста Житомира від 09.02.2024 по справі №295/14737/23 про безспірне списання коштів в сумі 128569,16 грн., вказані кошти є пенсійними виплатами, а тому така заборгованість підлягає погашенню у першу чергу. Вказане спонукало позивача звернутися з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам по суті спору, суд зазначає таке.

Приписами статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України закріплено принцип обов`язковості судових рішень, відповідно до якого судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною другою статті 6 Закону №1404-VIII визначено, що рішення, зокрема, про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Визначення черговості погашення заборгованості за виконавчими документами, врегульоване нормами Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року № 4901-VI (надалі - Закон №4901-VI).

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу визначає статтею 3 Закону №4901-VI.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною другою статті 3 Закону №4901-VI передбачено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону №4901-VI перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4901-VI установлено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості:

у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;

у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;

у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Суть спірних відносин у цій справі зведена до визначення черговості погашення заборгованості за виконавчим листом Богунського районного суду міста Житомира від 09.02.2024 по справі №295/14737/23.

Позивач вважає, що вказані кошти є пенсійними виплатами, а тому така заборгованість підлягає погашенню у першу чергу, а відповідач відносить їх до складу спадкового майна та, відповідно, третьої черги погашення заборгованості.

Визначаючись у ключовому у цій справі питанні, суд враховує таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За приписами частини першої статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частина друга статті 52 Закону № 1058-IV).

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (частина третя статті 52 Закону № 1058-IV).

Аналогічно у статті 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII зазначено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд встановив та сторонами не заперечується, що спірні кошти у сумі 128569,16 грн є доплатою до пенсії ОСОБА_2 , передбаченої статтею 39 Закону № 796-XII, які були нараховані на виконання судового рішення, але не виплачені по причині його смерті.

Згідно рішення Богунського районного суду міста Житомира від 009.02.2024 по справі №295/14737/23 право на стягнення вказаних коштів з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивач набула у порядку спадкування, про що прямо зазначено в даному судовому рішенні.

Суд вважає, що відповідачем помилково ототожнено набуття позивачем права на виплату таких коштів у порядку спадкування із втратою цими виплатами статусу пенсійних, погашення заборгованості з яких здійснюється за рахунок бюджетних коштів.

Правовідносини щодо правового механізму набуття майна в порядку спадкування та правовідносини щодо погашення заборгованості з виплати певних бюджетних коштів не є тотожними, а різними за статусом, порядком врегулювання.

Відповідач не врахував, що спірні кошти у сумі 188052,52 грн є бюджетними виплатами у вигляді доплати до пенсії, передбаченої статтею 39 Закону № 796-XII, а тому заборгованість з їх виплати підлягає погашенню у першу чергу відповідно до положень пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення Закону №4901-VI безвідносно до статусу особи стягувача за виконавчим документом, яка набула право на їх отримання за рахунок бюджетних коштів.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Порушене право позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області щодо включення виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира від 09.02.2024 у справі № 295/14737/23 замість першої до третьої черги погашення заборгованості та зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області змінити чергу погашення заборгованості за вказаним виконавчим листом з третьої на першу чергу погашення заборгованості.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач звільнена від сплати судового збору, а матеріали справи не містять в собі доказів понесення сторонами судових витрат, з огляду на що відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 )до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області(вул. Святослава Ріхтера, 24, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10008, РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити діїї - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, які призвели до включення виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира від 09.02.2024р. по справі № 295/14737/23 замість першої до третьої черги погашення заборгованості.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області змінити чергу погашення заборгованості за судовим рішенням, яке набрало законної сили та виконавчий лист Богунського районного суду міста Житомира від 09.02.2024р. по справі №295/14737/23 замість третьої включити до першої черги погашення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

14.04.25