Справа № 400/12671/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/12671/23
Перша інстанція: суддя Бульба Н.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого-судді Градовського Ю.М., суддів: Єщенка О.В., Турецької І.О., розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо проведення та нарахування та виплати грошового забезпечення з липня 2022 року по липень 2023 року, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018р.;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за період проходження військової служби, з урахуванням посадового окладу та окладу за військове звання, які визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1-14 до Постанови КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. №704, та здійснити виплату різниці, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій з 2022, 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022, 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати при звільненні грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсації вартості за неотримане речове майно.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з липня 2022 року по 19.05.2023р. грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення), з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний, тимчасовий характер, премія), враховуючи посадовий оклад та оклад за військовим званням, що визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з липня 2022 року по 19.05.2023р..

Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 12.07.2023р..

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 12.07.2023р..

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом відповідно станом на 01 січня календарного року після 20.05.2023р., нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік, нарахувати та виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно відмовлено.

Не погодившись із даним судовим рішенням, ВЧ НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025р. у задоволенні клопотання ВЧ НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено, а апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з необхідністю сплати судового збору у розмірі 2 576,64грн., заявлення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа вищевказана ухвала доставлена в електронний кабінет ВЧ НОМЕР_1 21.03.2025р. о 18:20.

При цьому, станом на 14 квітня 2025р. (з урахуванням наданого в ухвалі строку для усунення недоліків апеляційної скарги) скаржником не виконано вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025р. про залишення поданої ним апеляційної скарги без руху.

Вирішуючи питання про поновлення строку, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 ст.295 КАС України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду подаються протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.3 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду прийняте 14 жовтня 2024р., а апеляційну скаргу подано до суду через ЄСІТС 16.03.2025р., тобто з пропуском 30-денного строку на апеляційне оскарження.

При цьому, в обґрунтування первісного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначав, що весь особовий склад ВЧ НОМЕР_1 залучений до сил і засобів зі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій і Луганській областях.

Також зазначено, що перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій та виконуючи бойові завдання згідно Наказу Генерального штабу Збройних Сил України №92/дск від 15.06.2021р. у Донецькій і Луганській областях особовий склад та підрозділи ВЧ НОМЕР_1 знаходяться під інтенсивними ракетними та артилерійськими обстрілами, в результаті чого виникають тривалі відключення електричних мереж внаслідок ворожих обстрілів, обмеження доступу до мережі Internet та системи електронного документообігу ВЧ НОМЕР_1 , що свою чергу унеможливлює своєчасно розглядати заяви, рапорти, скарги військовослужбовців, адвокатські запити, приймати відносно таких заяв, скарг, запиті відповідні рішення, а також опрацьовувати у межах процесуальних строків ухвали судів та позовні заяви, які надходять на адреса ВЧ НОМЕР_1 або Електронного кабінету підсистеми Електронний суд ЄСІТС.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, судова колегія зазначає наступне.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії, справа Креуз проти Польщі).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, колегія суддів зауважує, що неможливість здійснення процесуальних дій учасником процесу задля визнання підстави поважною причиною пропуску процесуального строку має бути реальною. Указані ж доводи апелянта є неаргументованими, адже не містять належного підтвердження доказами.

Колегія суддів вказує, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про те, що пропуск строку апеляційного оскарження пропущено з поважних причин, однак у даній справі ВЧ НОМЕР_1 вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025р. про залишення апеляційної скарги без руху не виконано, докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження або клопотання із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не надано, а тому у зв`язку з відсутністю поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відповідності до ст.299 КАС України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

За правилами п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписами ч.3 ст.299 КАС України визначено, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.295, 296, 299 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий-суддя Ю.М. Градовський

Судді О.В. Єщенко

І.О. Турецька