Справа № 440/14055/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р. Справа № 440/14055/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2025, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 04.02.25 по справі № 440/14055/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України , Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС України, відповідач1), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (далі УМВС України в Полтавській області, відповідач2) в якому просить :

визнати протиправними дії та скасувати рішення ВКПП МВС України оформлене листом № 30882-2024 від 07.11.2024 про відмову в затвердженні та призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III (третьої) групи інвалідності;

зобов`язати МВС України та УМВС України в Полтавській області вчинити дії щодо призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, в порядку та розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок № 850).

В обґрунтування позову вказано, що відповідачі протиправно вчиняють дії щодо не призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, в порядку та розмірі Порядком № 850, хоча позивач набув право на такі виплати.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідачі зазначили, що встановлення позивачу медико-соціальною експертною комісією третьої групи інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності (у 2023) відбулося в період понад два роки від дати встановлення 20 % втрати професійної працездатності (у 2016), а тому будь-які виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, в порядку та розмірі визначеному Порядком № 850 не передбачені.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення вмотивовано тим, що між первинним встановленням втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків та установленням ІІI групи інвалідності минуло понад два роки. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що МВС України, відмовляючи позивачу у затвердженні висновку про нарахування та призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення йому III групи інвалідності згідно Порядку № 850, діяло у межах повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги в особи виникає з моменту встановлення групи інвалідності, а не з відсотків втрати працездатності. Вказує, що позивачу при первинному огляді з 07.11.2023 встановлено III групу інвалідності. Тобто в довідці МСЕК чітко зазначено про первинний огляд. Посилається на те, що в даному випадку відсутня повторність, оскільки довідка МСЕК про втрату працездатності № 0005084 від 03.06.2016 втратила свою дію. Посилається на те, що ОСОБА_1 жодної виплати по довідці МСЕК від 03.06.2016 не отримав.

У відзивах на апеляційну скаргу МВС України та УМВС України в Полтавській області, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами фактично аналогічними наведеним у відзивах на позовну заяву.

Зазначають, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, при повному дослідженні усіх наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 1982. 14.09.1992 на заняттях по фізичній підготовці отримав травму - ушкодження меніска правого колінного суглоба (акт про нещасний випадок форма Н-І від 27.05.2005). Травма: так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0005084 від 03.06.2016 - ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 у відсотках складає двадцять (20%). Причина втрати професійної працездатності - травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків (а.с. 40).

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0023481 від 15.11.2023 (а.с. 37) - ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 у відсотках складає шістдесят п`ять (65%).

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 107782 від 16.11.2023 ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено III групу інвалідності починаючи з 07.11.2023, захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС (а.с. 38).

ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області із заявою про нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням групи інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ (а.с. 34)

24.01.2024 Ліквідаційною комісією УМВС в Полтавській області листом № 4/3946 надіслано до МВС України матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850 (а.с. 58).

Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України листом від 23.02.2024 № 4988/49-2024 повернув Ліквідаційній комісії УМВС України в Полтавській області матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як такі, що не відповідають вимогам законодавства. Вказано на невідповідність надісланих матеріалів вимогам порядку № 850, що унеможливило прийняття Міністерством рішення за ними. Також у в листі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України від 23.02.2024 № 4988/49-2024 повідомлено, що установлення ОСОБА_1 МСЕК третьої групи інвалідності та 65% втрати професійної працездатності (у 2023 році) відбулося в період понад два роки від дати встановлення 20% втрати професійної працездатності (у 2016 році), що суперечить умовам пункту 4 Порядку № 850 (а.с. 59-60).

Вважаючи протиправними дії МВС України, а саме рішення Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України, яке оформлене листом від 23.02.2024 №4988/49-2024, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 по справі № 440/3193/24 задоволено частково позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність МВС України щодо не прийняття рішення за матеріалами поданими 24.01.2024 Ліквідаційною комісією УМВС в Полтавській області листом № 4/3946 щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850.

Зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області повторно направити до МВС України матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850, у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності.

Зобов`язано МВС України прийняти рішення відповідно до вимог пункту 9 Порядку № 850 за наслідками розгляду матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850, у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2024 по справі № 440/3193/24 апеляційну скаргу МВС України залишено без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 по справі № 440/3193/24 залишено без змін.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 по справі № 440/3193/24 набрало законної сили : 23.09.2024.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 по справі № 440/3193/24 УМВС України в Полтавській області складено та направлено до МВС України Висновок про призначення одноразової грошової допомоги підполковнику міліції, начальнику чергової частини Державної автомобільної інспекції при УМВС України в Полтавській області (а.с. 33).

За результатами розгляду поданого висновку начальником ВКПП МВС України 05.11.2024 відмовлено в погодженні такого висновку.

Листом від 14.11.2024 № 4/Н04629 УМВС України в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що пунктом 4 Порядку № 850 передбачено, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. З надісланих матеріалів з`ясовано, що при первинному огляді медико-соціальною експертною комісією з 03.06.2016 встановлено 20% втрати професійної працездатності, пов`язаної з отриманою травмою при виконанні службових обов`язків (довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 03.06.2016 № 0005084). При повторному огляді 15.11.2023 медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлено з 07.11.2023 третю групу інвалідності (копія довідки до акта огляду МСЕК від 16.11.2023 № 107782) та 65 % втрати професійної працездатності (довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 15.11.2023 № 0023481) внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Отже, установлення медико-соціальною експертною комісією третьої групи інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності (у 2023 році) відбулося в період понад два роки від дати встановлення 20/о втрати професійної працездатності (у 2016 році), що суперечить умовам пункту 4 Порядку. Вказано, що зазначена позиція стосовно правил застосування пункту 4 Порядку № 850 підтверджується судовою практикою з цього питання, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 14.04.2021 у справі № 2340/3024/18, від 22.10.2020 у справі № 711/1837/18, від 10.12.2020 у справі № 696/575/17. Наявність у надісланих матеріалах зазначених вище невідповідностей вимогам Порядку № 850 унеможливлює затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги. Ураховуючи викладене, за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги та на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 в адміністративній справі № 440/3193/24, у Міністерстві прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги та 05.11.2024 затверджено відповідний висновок (а.с. 11).

Позивач не погоджуючись із відмовою у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, в порядку та розмірі визначеному Порядком № 850, звернувся до суду.

Погоджуючись з висновками викладеними судом першої інстанції, колегія суддів зазначає, що за приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до пункту 5 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон України № 580-VIII) визнано таким, що повністю втратив чинність Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII (далі Закон України № 565-XII).

Однак, за змістом пункту 15 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України № 565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України № 580-VIII.

До набрання чинності Законом України № 580-VIII, тобто до 07.11.2015, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги врегульовано статтею 23 Закону України № 565-ХІІ.

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На реалізацію вимог статті 23 Закону України № 565-XII Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 21.10.2015 № 850 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, якою затвердив Порядок № 850 (далі Порядок № 850), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 вказаного Порядку.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункт 8 Порядку № 850).

Згідно із пунктом 9 Порядку № 850 МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

При цьому, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції щодо процедури, умов, розмірів, а також строків, визначає Порядок № 850.

Разом з цим, відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Колегія суддів зазначає, що положеннями статті 23 Закону України № 565-XII, які втратили чинність із набранням чинності Законом України № 580-VII, не було передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотка втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК.

Такий механізм визначений лише Порядком № 850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отже, оскільки положення Закону України № 565-XII втратили чинність, а за колишніми працівниками міліції збереглося лише право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, зокрема у зв`язку із встановленням інвалідності за певних обставин, яке може бути реалізовано через механізм, визначений Порядком № 850, то до відносин, які виникли у цій справі слід застосувати строк, обмежений положеннями пункту 4 вказаного Порядку двома роками, який обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності.

При цьому, вказані положення пункту 4 Порядку № 850 встановлюють обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності.

Суд зазначає, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 22.10.2020 у справі № 711/1837/18 відступив від висновку, викладеного у постанові від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16 та інших постановах, у яких містився висновок про те, що пункт 4 Порядку № 850 не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності та сформував такі правові висновки:

(1) із втратою чинності з 07.11.2015 Законом України № 565-XII право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції збереглось відповідно до пункту 15 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VII і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850;

(2) Закон України № 565-XII, що діяв до набрання чинності Законом України № 580-VII, так само як і Закон № 580-VII не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

(3) положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850;

(4) передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31.10.2015 - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

(5) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31.10.2015 чи після.

Також вказані висновки застосовані в постановах Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 696/575/17, від 22.10.2020 у справі № 711/1837/18, від 11.09.2024 у справі № 440/5984/20.

Судом встановлено та підтверджено у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 440/3193/24, що згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0005084 від 03.06.2016 - ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 у відсотках складає двадцять (20%), причина втрати професійної працездатності - травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

У подальшому ОСОБА_1 з 15.11.2023 збільшено ступінь втрати професійної працездатності до шістдесят п`ять (65%) та відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 107782 від 16.11.2023 встановлено III групу інвалідності починаючи з 07.11.2023, захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС.

Встановлені обставини вказують на те, що між первинним встановленням втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків та установленням ІІI групи інвалідності минуло понад два роки.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що МВС України, відмовляючи позивачу у затвердженні висновку про нарахування та призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення йому III групи інвалідності згідно Порядку № 850, діяло у межах повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.09.2024 по справі № 440/5984/20 (пункт 44).

Крім того, позивачем ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не зазначено та не надано відповідних письмових доказів того, що 65 % втрати працездатності пов`язані з іншим захворюванням ніж при встановлені 20 % втрати працездатності у 2016 році.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що зв`язок захворювань ОСОБА_2 із проходженням служби в органах внутрішніх справ встановлено ще у 2005, що підтверджується свідоцтвом про хворобу від 13.06.2005 № 267-С.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про помилковість доводів позивача з приводу відсутності в даному випадку повторного огляду і встановлення йому вперше групи інвалідності 07.11.2023, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки серії АГ № 0005084 03.06.2016 ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 20 %.

Щодо доводів позивача про те, що він вперше звернувся для отримання одноразової грошові допомоги, жодних виплат по довідці МСЕК від 03.06.2016 не отримував, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач не скористався правом отримання певних виплат у передбаченому законом порядку, на час первинного встановлення ступеня втрати працездатності 03.06.2016.

При цьому, колегія суддів враховує висновки суду встановлені у судовому рішенні по справі № 440/3193/24, однак зазначає, що дане рішення стосувалось прийняття Міністерством внутрішніх справ України в місячний строк після надходження документів рішення про призначення відповідної допомоги або про відмову в її призначенні з наведенням чітких мотивів такої відмови.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 по справі № 440/14055/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова