Справа № 160/33967/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАЛЬКОМ-ІНВЕСТ" до Новомосковської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду за допомогою підсистеми "Електронний суд" надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАЛЬКОМ-ІНВЕСТ" до Новомосковської міської ради, в якому позивач просить суд (з урахуванням уточненого позову):
- зобов`язати Новомосковську міську раду надати товариству з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬКОМ ІНВЕСТ» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,0500 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 115/22, вул. Сучкова, 115/48, яка відноситься до категорії: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення в користування ТОВ «СТАЛЬКОМ ІНВЕСТ» на умовах оренди строком на 30 років, з метою подальшого її функціонального використання для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за рахунок земель комунальної власності Новомосковської міської ради.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 червня 2024 року ТОВ «СТАЛЬКОМ ІНВЕСТ» через центр надання адміністративних послуг Новомосковського виконавчого Комітету звернулось до Голови Новомосковської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,0500 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 115/22, вул. Сучкова, 115/48, яка відноситься до категорії: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення в користування ТОВ «СТАЛЬКОМ ІНВЕСТ» на умовах оренди строком на 30 років, з метою подальшого її функціонального використання для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за рахунок земель комунальної власності Новомосковської міської ради. По факту звернення підприємства, йому був виданий Опис документів, що надано до ЦНАП суб`єктом господарювання для виконання адміністративної послуги, в якому зазначено, що термін виконання послуги, а саме: надання дозволу на розроблення проекту землеустрою встановлено 10 липня 2024 року. Однак, у визначений Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради термін, а саме 10.07.2024 року, в порушення норм чинного законодавства, підприємство не отримало ні дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ні мотивовану відмову у його наданні. З метою отримання достовірної інформації відносно стану розгляду справи стосовно надання Новомосковською міською радою товариству з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬКОМ ІНВЕСТ» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,0500 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 115/22, вул. Сучкова, 115/48, адвокатом Мішекіним І.В. до ЦНАП Виконкому Новомосковської міської ради був направлений адвокатський запит. У відповіді директора центру надання адміністративних послуг на адвокатський запит зазначалось, що станом на 29.08.2024 року дозвіл на розроблення проекту землеустрою від Новомосковської міської ради до ЦНАП не надходив. На день подання цього позову підприємство так і не отримало від органу місцевого самоврядування вищезазначений документ.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Основний вид діяльності 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій.
Інші види діяльності: Надання в оренду будівельних машин і устатковання, Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, Неспеціалізована оптова торгівля, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Надання в оренду вантажних автомобілів, Оптова торгівля машинами й устаткованням для добувної промисловості та будівництва, Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням.
10 червня 2024 року ТОВ «СТАЛЬКОМ ІНВЕСТ» через центр надання адміністративних послуг Новомосковського виконавчого Комітету звернулось до Виконуючого обов`язки Голови Новомосковської міської ради із клопотанням (вих.№3-РК) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,0500 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., м.Новомосковськ, вул. Сучкова, 115/22, вул. Сучкова, 115/48, яка відноситься до категорії: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення в користування ТОВ «СТАЛЬКОМ ІНВЕСТ» на умовах оренди строком на 30 років, з метою подальшого її функціонального використання для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за рахунок земель комунальної власності Новомосковської міської ради.
По факту звернення ТОВ «СТАЛЬКОМ ІНВЕСТ» був виданий Опис документів, що надано до ЦНАП суб`єктом господарювання для виконання адміністративної послуги, в якому зазначено, що термін виконання послуги, а саме: надання дозволу на розроблення проекту землеустрою встановлено 10 липня 2024 року.
Вважаючи, що відповідачем не розглянуто його заяву в порядку, встановленому чинним законодавством, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно частини першої статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до ч.2 ст.93 Земельного кодексу України, земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Частиною 3 статті 93 Земельного кодексу України визначено, що не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, розташованих у прибережній захисній смузі водних об`єктів, крім випадків, передбачених законом.
Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років (ч.4 ст.93 ЗК України).
Згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.1 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною п`ятою статті 46 цього Закону передбачено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Частиною 1 ст.47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Відповідно до ч.1-3 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, за результатом розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.08.2019 у справі №140/1992/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 83494924).

Питання щодо, форми прийняття рішення щодо розгляду клопотання про відведення земельної ділянки було предметом розгляду Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.12.2018 року (справа №509/4156/15-а), який зазначив таке.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1338-V від 18 червня 2015 року «Про відмову ОСОБА_2 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в межах с. Авангард Овідіопольського району Одеської області» вважається прийнятим у передбаченій законом формі (належним чином оформленим) та органом, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання.

Виходячи з наведених правових норм в контексті спірних правовідносин вбачається, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у користування на умовах оренди належить до виключних повноважень Новомосковської міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. При цьому рішення, дії або бездіяльність міської ради щодо надання земельних ділянок можуть бути оскаржені до суду.

Тобто, приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією, у даному випадку, Новомосковської міської ради.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що останні не містять доказів розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,0500 га в користування ТОВ «СТАЛЬКОМ ІНВЕСТ» на умовах оренди, Новомосковською міською радою в порядку визначеному законом.

При цьому суд зазначає, що згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях відповідної ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону. Частиною 1 ст. 59 цього Закону встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

З огляду на зазначене, відповідачем допущено протиправну бездіяльність в частині неприйняття відповідного рішення за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАЛЬКОМ-ІНВЕСТ" від 10.06.2024 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, у встановлені законом порядку та строки.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, зокрема, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Суд звертає увагу, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо надання дозволу на розроблення проектів землеустрою земельних ділянок є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави, дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При цьому, зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Наведений висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 по справі № 640/7310/19.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

З огляду на викладене, на думку суду позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а порушене право захисту шляхом зобов`язання Новомосковську міську раду повторно розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАЛЬКОМ-ІНВЕСТ" від 10.06.2024 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, у встановлені законом порядку та строки.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою є передчасними, оскільки з матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ще не було розглянуто, рішення за результатами розгляду клопотання не прийнято.

Судовому захисту підлягають лише реально порушені права, адміністративний суд позбавлений можливості задовольняти позовні вимоги, спрямовані на майбутнє.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, не виконано та не доведено правомірність та законність його дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 1514,00 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позвну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАЛЬКОМ-ІНВЕСТ" (, 49000, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Комісара Крилова, будинок, 2, офіс, 1) до Новомосковської міської ради (, 51206, Україна, Самарівський р-н, Дніпропетровська обл., місто Самар, вулиця Гетьманська, будинок, 14) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Новомосковської міської ради, як суб`єкта владних повноважень, в частині неприйняття відповідного рішення за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАЛЬКОМ-ІНВЕСТ" від 10.06.2024 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, у встановлені законом порядку та строки.

Зобов`язати Новомосковську міську раду повторно розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАЛЬКОМ-ІНВЕСТ" від 10.06.2024 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, у встановлені законом порядку та строки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Новомосковської міської ради (, 51206, Україна, Самарівський р-н, Дніпропетровська обл., місто Самар, вулиця Гетьманська, будинок, 14) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАЛЬКОМ-ІНВЕСТ" (, 49000, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Комісара Крилова, будинок, 2, офіс, 1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1514,00 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова