Справа № 640/16735/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Управління, відповідач), в якій позивач просила:
- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації щодо ненадання державної допомоги при народженні дитини;
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 дана адміністративна справа передана судді Бондар М.В. для розгляду.
23.09.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.
У відзиві на позовну заяву, відповідач звертає увагу, що позивачем пропущений строк звернення до суду з цим позовом.
З цього приводу суд зазначає таке.
Згідно із частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Так, відповідач зазначає, що Управління листом від 28.12.2019 вих. №01-07/780 повідомило ОСОБА_1 про відмову у призначенні державної допомоги при народженні дитини, отже, позивач, звернувшись з цим позовом до суду 17.07.2020 пропустила строк звернення до суду з цим позовом.
З матеріалів справи встановлено, шо 24.12.2019 на адресу електронної пошти заявника надійшло повідомлення від Мінсоцполітики, в якому зазначено, що заява ОСОБА_1 на призначення допомоги при народження дитини зареєстрована за № НОМЕР_2 .
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення позивачу рішення Управління від 28.12.2019 вих. №01-07/780 про відмову ОСОБА_1 в наданні допомоги при народженні дитини.
Враховуючи ненадання відповідачем - суб`єктом владних повноважень доказів на підтвердження вручення позивачу листа від 28.12.2019 вих. №01-07/780, беручи до уваги строки пересилки поштової кореспонденції, у суду відсутні підстави вважати, що позивач пропустила 6-місячний строк звернення до суду з цим позовом.
За таких обставин, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 11.09.2024 №88-к «Про внесення змін до структури та чисельності Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації» найменування Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації з 01.11.2024 змінено на Управління соціальної та ветеранської політики Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 24.12.2018 звернулась до відповідача з електронною заявою щодо призначення допомоги при народженні дитини.
Зі змісту вказаної заяви випливає таке:
заявник: мати дитини;
відомості про дитину: ПІБ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер свідоцтва про народження: НОМЕР_1 ; номер актового запису: 6545; дата актового запису: 22.12.2018; ким видано: Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві;
відомості про матір: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія та номер паспорту: НОМЕР_3 ; ким виданий: Московським РУГУ МВС України в місті Києві;
відомості про батька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія та номер паспорту: НОМЕР_4 ; ким виданий: Московським РУГУ МВС України в місті Києві.
24.12.2019 на адресу електронної пошти заявника надійшло повідомлення від Мінсоцполітики, в якому зазначено, що заява ОСОБА_1 на призначення допомоги при народження дитини зареєстрована за № НОМЕР_2 .
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні допомоги при народженні дитини, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
Застосуванню підлягають норми, чинні на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей встановлено Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 №2811-XII (далі - Закон №2811-XII).
Частинами 1, 2 статті 1 Закону № 2811-XII визначено, що громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особи, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, мають право на державну допомогу нарівні з громадянами України на умовах, передбачених цим Законом, іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі статтею 3 Закону № 2811-XII призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: 1) допомога у зв`язку з вагітністю та пологами; 2) допомога при народженні дитини; 2-1) допомога при усиновленні дитини; 4) допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 5) допомога на дітей одиноким матерям; 5-1) допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність.
Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та об`єднання громадян за рахунок власних коштів можуть запроваджувати додаткові види допомоги та встановлювати доплати до державної допомоги сім`ям з дітьми.
Статтею 10 Закону № 2811-XII встановлено, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.
За приписами статті 11 Закону № 2811-XII допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки.
Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.
Даний перелік документів є вичерпним.
Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини.
У разі народження (встановлення опіки) двох і більше дітей допомога надається на кожну дитину.
Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.
Умови призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, передбаченої Законом №2811-XII визначено Порядком №1751.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1751 державна допомога сім`ям з дітьми призначається і виплачується:
іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, особам, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, іншим іноземцям, які мають право на державну допомогу на умовах, передбачених Законом № 2811-XII , іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Призначення і виплата державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання заявника.
Допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника. Перевірка відомостей щодо неотримання допомоги здійснюється органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1751 для призначення допомоги при народженні дитини за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається:
1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;
2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).
Заява, зазначена у підпункті 1 цього пункту, може бути подана в електронній формі (з використанням засобів телекомунікаційних систем, через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, зокрема з використанням кваліфікованого електронного підпису) структурному підрозділу з питань соціального захисту населення. В такому разі факт народження дитини на території України підтверджується за інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, отриманою шляхом електронної взаємодії у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мін`юстом. У разі надходження надісланої з використанням засобів телекомунікаційних систем заяви без кваліфікованого електронного підпису громадянина орган соціального захисту населення повідомляє заявнику, що допомога при народженні дитини призначається лише після підписання у місячний строк зазначеної заяви. У разі непідписання заяви у зазначений строк подається нова заява.
За приписами пункту 12 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.
Таким чином, для призначення допомоги при народженні дитини за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: заява одного з батьків, з яким постійно проживає дитина та копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу). Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.
В ході судового розгляду встановлено, позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину - ОСОБА_2 .
Отже, строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, встановлений статтею 11 Закону № 2811-ХІІ, сплив 22.12.2019.
Із заявою про призначення допомоги при народженні дитини позивач звернулася у після спливу встановленого законом строку (24.12.2019).
Рішенням у вигляді листа від 28.12.2019 №01-07/780 відповідачем відмовлено у призначенні вказаної допомоги у зв`язку з тим, що з дати народження дитини пройшло більше 12 місяців.

Суд звертає увагу, що як зазначено Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 у справі №591/610/16-а, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам, і даний адміністративний позов фактично заявлений в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

На підставі вищевикладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що передбачене частиною 7 статті 11 Закону № 2811-XII та пунктом 12 Порядку № 1751 положення про те, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини, не дає підстав стверджувати, що цей термін є присічним та не може бути поновленим при наявності поважних причин.

У даній адміністративній справі факт існування у позивача права на отримання соціальної допомоги при народжені дитини не оспорюється відповідачем.

Поряд з цим, суд звертає особливу увагу, що позивачем заявлені вимоги фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що позивачем пропущений строк звернення з заявою щодо призначення допомоги при народженні дитини усього на два дні.

За встановлених обставин, сул дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу допомоги при народженні дитини є протиправними.

Щодо посилань відповідача про те, що уповноваженою установою, до компетенції якої належить проведення відповідної виплати, є Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4.2 Положення про Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.01.2007 №65 Центр відповідно до покладених на нього завдань, перевіряє правильність визначення управліннями праці та соціального захисту населення районних в місті Києві державних адміністрацій права на призначення соціальної допомоги, інших видів грошових виплат.

Пунктом 4.3 Положення встановлено, що Центр відповідно до покладених на нього завдань, забезпечує у тижневий термін оформлення виплатних документів на виплату соціальної допомоги, інших грошових виплат і відправлення управлінням праці та соціального захисту населення районних в місті Києві державних адміністрацій відповідно до узгоджених графіків.

З наведеного вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги до належного відповідача - Управління.

З метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Управління призначити та здійснити виплату ОСОБА_1 державної допомоги при народжені дитини на дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 840,80 грн, що документально підтверджується квитанцією №41-1401К від 17.07.2020.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 840,80 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) до Управління соціальної та ветеранської політики Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (адреса: Харківське шосе, 176-Г, м. Київ, 02121; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37447984) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні державної допомоги при народжені дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління соціальної та ветеранської політики Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації призначити та здійснити виплату ОСОБА_1 державної допомоги при народжені дитини на доньку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціальної та ветеранської політики Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар