Справа № 420/34888/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надіслана засобами поштового зв`язку 07.11.2024 року) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, у якій позивач просить суд:

розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі;

визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову в призначенні пенсії за №39 від 24.05.2024 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , періоди догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 09.03.1989 по 09.03.1992 рік;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дострокову пенсію за віком з дня звернення, тобто з 17.05.2024 року;

стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Разом із позовною заявою подане клопотання про допит в режимі відеоконференції у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відбуває покарання в Державній установі Одеська виправна колонія №14. Свідок може підтвердити у судовому засіданні, що позивач дійсно є його матір`ю та виховувала його до досягнення повноліття.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 18.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України. Призначено судове засідання на 24.12.2024 року; витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , що стосуються предмету та підстав позову.

В обґрунтування вимог позову зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_6 . Усіх вищевказаних дітей позивач виховувала та забезпечувала не тільки до досягнення шестирічного віку, а ї в подальшому виконуючи повноцінно свої батьківські обов`язки. За таких обставин 17.05.2024 року позивачка звернулась до відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, згідно п. 3 ст. 115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області № 39 від 24.05.2024 року позивачці відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, згідно п. 3 ст. 115 Закону, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. У наданій відмові ГУ ПФУ у Волинській області зазначає, що до страхового стажу не зараховано: періоди згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки не підтверджено зміну прізвища ОСОБА_7 та трудова книжка не придатна для сприйняття її змісту; періоди догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у Свідоцтві про народження НОМЕР_3 ПІБ матері ( ОСОБА_8 ) не - відповідає ПІБ заявника ( ОСОБА_9 ) згідно паспортних даних. Свідоцтво про народження НОМЕР_4 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , не підтверджено факт виховання дитини до досягнення шестирічного віку. При цьому обчислений страховий стаж ГУ ПФУ у Волинській області становить 13 років 2 місяці 28 днів. Позивачка вважає Рішення ГУ ПФУ у Волинській області № 39 від 24.05.2024 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

06.12.2024 року ГУПФ України у Волинській області подало копії матеріалів пенсійної справи та відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, та зокрема зазначає, що позивач 17 травня 2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою для призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058- IV. За принципом екстериторіальності визначено орган, який розглядатиме заяву позивача ГУ ПФУ у Волинській області. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV визначено, що право на дострокове призначення пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, після досягнення 50 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Трудова книжка подана позивачем при зверненні за призначенням пенсії пошкоджена, а тому частково не придатна для читання та сприйняття її змісту. Зміну позивачкою прізвища з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 поданими документами не підтверджено. Свідоцтво про шлюб позивачкою до територіального органу Пенсійного фонду України не подано. Тому підстави для зарахування періодів роботи згідно трудової книжки до страхового стажу позивачки відсутні. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого повторно 18 квітня 2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . У вказаному документі вказано матір ОСОБА_10 . Однак, прізвище матері вказане у свідоцтві про народження не відповідає прізвищу позивача вказаному у паспорті громадянина України вказаному на її ім`я. Тому, період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути зараховано то страхового стажу позивача. Позивач не має права на призначення дострокової пенсії за віком з підстав, визначених пунктом 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, оскільки не є матір`ю, яка народила і виховала п`ятеро дітей до шестирічного віку, так як є опікуном ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 згідно рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15 березня 2022 року № 144, а також необхідний страховий стаж 15 років, у позивача відсутній. На час звернення за призначенням пенсії позивачка досягла ІНФОРМАЦІЯ_9 ), а її страховий стаж склав 13 років 02 місяці 28 днів. Тому, за результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 24 травня 2024 року № 39 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Судове засідання призначене на 24 грудня 2024 року було перенесено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та призначено на 23 січня 2025 року.

23.01.2025 року в судовому засіданні у зв`язку із необхідністю відповідачем направити відзив на позов позивачці та з метою ознайомлення останньої із ним, оголошено перерву до 06.02.2025 року.

23.01.2025 року позивач подала заяву про розгляд справи без її участі.

У судове засідання призначене на 06.02.2025 року учасники справи не з`явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, відповідач не з`явився. Судом було вирішено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до довідки № 5107- від 14.04.2023 року є внутрішньо переміщеною особою (а.с.9), фактичне місце проживання наразі- м.Ізмаїл, Одеська область.

17.05.2024 року позивачка звернулась з заявою за призначенням/перерахунком пенсії до відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, згідно п. 3 ст. 115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви надано додатки у кількості 13 документів (а.с.10-11).

24.05.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області, за принципом екстериторіальності , прийнято рішення № 39 від 24.05.2024 року про відмову позивачці в призначенні дострокової пенсії за віком, згідно п. 3 ст. 115 Закону, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.12).

У цьому рішенні ГУПФ України у Волинській області зазначило, що згідно наданих до заяви документів про стаж, страховий стаж становить 13 років 2 місяці 28 днів. До страхового стажу згідно наданих документів не зараховано: періоди згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки не підтверджено зміну прізвища ОСОБА_7 та трудова книжка непридатна для сприйняття її змісту; період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у свідоцтві про народження НОМЕР_5 матері ( ОСОБА_8 ) не відповідає ПІБ заявниці згідно паспортних даних; згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 , 14.10,2013 року народження, не підтверджено факт виховання дитини до шестирічного віку. Прийняте рішення: відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

На думку позивачки, незарахування до страхового стажу періоди догляду за дитиною ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 09.03.1989 по 09.03.1992 рік є протиправним, та таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення відповідно до ч.3 ст.155 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що не зарахування певних періодів до страхового стажу згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 не є спірним в межах цієї справи, позивач оскаржує рішення про відмову в призначенні пенсії та незарахування до страхового стажу періоди догляду за дитиною ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме з 09.03.1989 року по 09.03.1992 року.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 1-3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.1 ст.115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

Пунктом 2.17 Порядку №22-1 зазначено, що при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

З аналізу вказаних норм вбачається, що для підтвердження факту народження та виховання п`ятьох дітей достатньо пред`явлення до органу Пенсійного фонду свідоцтв про народження.

Так, ОСОБА_1 є матір`ю п`ятьох дітей, що не оспорюється відповідачем стосовно факту народження цих дітей саме позивачкою:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується копією свідоцтва гро народження серії НОМЕР_3 від 18.04.2024р. (а.с.13);

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 27.02.2020р. (а.с.18);

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується копією свідоцтва гро народження серії НОМЕР_7 від 15.07.2015р. (а.с.21);

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 15.07.2015р. (а.с.24).

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 15.07.2015р. (а.с.27).

Страховий стаж ОСОБА_1 визначений 13 років 2 місяці 28 днів, що підтверджується самим відповідачем в оскаржуваному рішенні та у відзиві.

Щодо незарахування періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно наданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.04.2024 року, оскільки ПІБ матері ( ОСОБА_8 ) не відповідає ПІБ заявниці згідно паспортних даних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітньою дитиною до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 КЗпП України за бажанням матері або батька дитини одному з них надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства.

Відповідно до положень ст. 181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою матері (батька) дитини або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) роботодавця.

Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується.

Крім того, відповідно до п.п. 2 п. 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Підставою для відмови в призначенні пенсії стало те, що в свідоцтві про народження сина позивачки, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено прізвище ОСОБА_8 (дівоче прізвище позивача), а не ОСОБА_9 , як в паспорті.

Судом встановлено, що з наданої до позовної заяви копії трудової книжки, яка була пошкоджена в результаті пожежі, в записах на першій сторінці вбачається, що трудова книжка заведена на ОСОБА_8 , потім прізвище ОСОБА_8 закреслено, та зазначено ОСОБА_9 . Вказаний допис: Прізвище змінено на ОСОБА_9 на підставі Свідоцтва про шлюб НОМЕР_9 від 21.09.1993 року. На дописі є печатка «Відділ кадрів», наявний підпис посадової особи (а.с.32-33).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_10 від 25.03.2021 року вбачається, що шлюб між чоловіком ОСОБА_11 та дружиною ОСОБА_1 було розірвано 12.04.1994 року, про що складено актовий запис про розірвання шлюбу № 141, де зазначено прізвище дружини « ОСОБА_9 » (а.с.14).

Окрім того в паспорті громадянки України виданого на ім`я ОСОБА_1 , у розділі «особливі відмітки» вказані ім`я дітей, одне з імен зазначено ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем передчасно було здійснено висновок про незарахування до страхового стажу періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , з мотивів, що у свідоцтві про народження НОМЕР_3 ПІБ матері ( ОСОБА_8 ) не відповідає ПІБ заявниці згідно паспортних даних.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 24.05.2024 року № 39 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що саме «орган, що призначає пенсію» повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на призначення пенсії.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону №1058 передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, враховуючи, що відповідач як уповноважений орган не надав оцінку всім періодам роботи позивача та не перевірив дотримання інших умов для призначення пенсії, зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву з урахуванням висновків суду є достатнім способом захисту з метою відновлення прав позивача.

Отже, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.05.2024 про призначення дострокової пенсії за віком, переглянувши питання щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , періоду догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням висновків суду та його правової позиції.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем законність оскаржуваного рішення не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів, зауважує при цьому, що значна частина аргументів відзиву на позов не була відтворена в оскаржуваному рішенні.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову у сумі 1211,20 грн., ці витрати суд покладає на відповідача згідно ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову в призначенні пенсії за №39 від 24.05.2024 року ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.05.2024 року про призначення дострокової пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять)грн. 20коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 : адреса; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне Управління Пенсійного фонду України у Волинській області (: адреса; Київський майдан, буд. 6, м. Луцьк, Волинська область, 43026).

Суддя М.М. Аракелян