Справа № 200/6140/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про витребування доказів

14 квітня 2025 року справа №200/6140/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Біленка Євгена Леонідовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у справі № 200/6140/24 (головуючий суддя у І інстанції Голуб В.А.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2024 № 224, яким звільнено ОСОБА_1 з військової служби у відставку відповідно до пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за підпунктом а (за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі);

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на військовій службі на посаді начальника ремонтної майстерні речового майна відділення забезпечення речовим майном Військової частини НОМЕР_1 ;

- встановити розмір та стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 03.08.2024 по день прийняття рішення;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 направити ОСОБА_1 на лікування до ДУ Інститут очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України.

В обґрунтування позову зазначила, що з 21.05.2023 вона проходила військову службу.

Під час проходження військової служби була направлена до Гарнізонної військово-лікарської комісії № 2 при Клініці амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

Відповідно до довідки Гарнізонної ВЛК позивачу 13.08.2024 завершено медичне обстеження та винесено рішення про необхідність подальшого лікування.

Проте, відповідач наказом від 03.08.2024 № 224 звільнив позивача з військової служби та виключив зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , при цьому проігнорував потребу ОСОБА_1 в лікуванні.

Позивач в рапорті на звільнення зазначала необхідність медичного огляду, крім того, саме направлення на ВЛК може рахуватися як відсутність бажання бути звільненою зі служби у зв`язку з досягненням граничного віку без проходження військово-лікарської комісії.

Таким чином, звільнивши позивача до завершення проходження військово-лікарської комісії, відповідач позбавив її можливості обрати найбільш прийнятний варіант звільнення з військової служби, а також можливості проходження лікування під час проходження служби.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Позивач мала бажання проходити ВЛК, оскільки мала погіршення стану здоров`я.

Оскільки в рапорті на звільнення позивач зазначала необхідність медичного огляду, тому саме направлення позивача на ВЛК може вважатися як відсутність у неї бажання бути звільненою зі служби у зв`язку з досягненням граничного віку без проходження ВЛК.

Якщо у військовослужбовця є одночасно право на звільнення з військової служби і за станом здоров`я і за віком, то відповідно до п. 241 Положення № 1153 особа може самостійно обрати одну з підстав звільнення.

Отже, звільнивши позивача зі служби до завершення ВЛК, військова частина позбавила позивача можливості обрати найбільш прийнятний для неї варіант звільнення з військової служби, а також можливості проходження лікування під час проходження служби.

Також посилалася на порушення пункту 12.7 Інструкції № 170 щодо проведення з нею бесіди перед звільненням.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.05.2023 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.08.2024 № 224 ОСОБА_1 , звільнену наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2024 № 27-РС (по особовому складу), звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 на підставі підпункту а пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі).

Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії № 2 клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги військово-медичного клінічного центру південного регіону Міністерства оборони України від 13 серпня 2024 року № 942 ОСОБА_1 13.08.2024 проведено медичний огляд ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): ламелярний розрив сітківки лівого ока та рекомендовано подальше лікування у Державній установі Інститут очних хвороб та тканинної терапії ім. В. П. Філатова Національної академії медичних наук України.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що огляд позивача військово-лікарняною комісією був проведений вже після досягнення нею граничного віку та після звільнення зі служби, а саме 13 серпня 2024 року. Позивачем не надано доказів про проходження ВЛК до звільнення зі служби, тому відповідач правомірно прийняв наказ від 03.08.2024 № 224, яким звільнено ОСОБА_1 з військової служби у відставку відповідно до підпункту а пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-ХІІ за (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі).

Як свідчать матеріали справи, позивач посилається на те, що в рапорті на звільнення вона зазначала необхідність медичного огляду, проте відповідач проігнорував такі вимоги та протиправно звільнив позивача зі служби у зв`язку з досягненням граничного віку без проходження ВЛК.

Крім того, позивач посилалася на порушення пункту 12.7 Інструкції № 170 щодо проведення з нею бесіди перед звільненням.

В матеріалах справи відсутні рапорт про звільнення позивача та аркуш бесіди з позивачем перед звільненням, на які посилається ОСОБА_1 .

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі частини третьої статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів недостатньо для повного, всебічного та належного розгляду апеляційної скарги, тому, ухвалою суду від 17 березня 2025 року було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати суду рапорт про звільнення ОСОБА_1 та аркуш бесіди з ОСОБА_1 перед її звільненням наказом від 03.08.2024 № 224 з військової служби у відставку відповідно до підпункту а пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-ХІІ за (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі), зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 зазначені докази надати до 03 квітня 2025 року.

Станом на 14 квітня 2025 року відповідач витребувані судом документи не надав, про неможливість подати докази не повідомив.

Для повного, всебічного та належного розгляду апеляційної скарги суд вважає за необхідне повторно витребувати вказані документи у відповідача та повторно попередити Військову частину НОМЕР_1 , що за приписами частини восьмої статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Таким чином, в разі не надання витребуваних документів судом буде застосовано до відповідальної особи заходи процесуального припису, передбачені ст. 149 КАС України (штраф).

Керуючись статтями 72, 77, 80, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

ПОВТОРНО зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати до Першого апеляційного адміністративного суду:

- рапорт про звільнення ОСОБА_1 ;

- аркуш бесіди з ОСОБА_1 перед її звільненням наказом від 03.08.2024 № 224 з військової служби у відставку відповідно до підпункту а пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-ХІІ за (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі).

З врахуванням дії воєнного стану, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зазначені докази надати до 30 квітня 2025 року.

ПОВТОРНО попередити керівника Військової частини НОМЕР_1 , що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, зокрема, штраф у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (стаття 149 Кодексу адміністративного судочинства України).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання 14 квітня 2025 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко