Справа № 468/735/23
Суддя: Янчук С. В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/735/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Янчука С.В., секретаря Ландак А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Баштанського районного суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 02.12.2022 р. серія АА№00002287. Свій позов позивач мотивує тим, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП за перевищення встановлених габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами та накладено штраф. Позивач вважає, що дана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при обчисленнях відсотку перевищення відповідачем не враховано типу транспортного засобу (контейнеровоз), по якому передбачено збільшені вагові норми 44 тони та помилково застосовано норму 40 тон, як для звичайних вантажівок, тому при фактичній вазі 42,471 тони та ваговій нормі 44 тони відсутні перевищення вагової норми. Позивач вважає, що відповідачем умисно приховано у постанові відомості про причеп-контейнеровоз, а отже постанова не відповідає вимогам законодавства. Також позивач вказує, що оскільки про оскаржувану постанову від 02.12.2022 р. він дізнався 09.04.2023 року від Баштанського ВДВС, то просить суд поновити строк для звернення до суду з даним позовом як пропущений з поважних причин.

Ухвалою судді від 19.04.2024 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності останнього та позивача.

Представник відповідача до суду не з`явився (належним чином повідомлений про дату та час судового засідання). До суду надіслано відзив на позов в якому просить у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За такого, оскільки усі учасники даної справи повідомленні відповідно до положень ст. 268 КАС України, до суду не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, то суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову від 02.12.2022 р. позивач отримав 09.04.2023р. у Баштанському ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), тому клопотання позивача про поновлення йому строку для звернення до суду з даним позовом є пропущеним з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Також судом встановлено, що згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 02.12.2022 р. серія АА№.10.2022 о 12.39 год. за адресою М-04, км. 186+337, Дніпропетровська область зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH42T д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого відповідальна особа допустила рух т.з. із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси т.з. на 6,1% (2,472 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником вказаного в постанові автомобіля VOLVO FH42T д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

Також у користуванні позивача перебуває напівпричіп- контейнеровоз «FRUEHAUF T34C1NL» д.н.з. НОМЕР_2 , який є вантажним напівпричепом контейнеровозом. Зазначене підтверджується доданим до матеріалів справи свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Водночас, під час розгляду відомостей із матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів, старший державний інспектор Cавченко В.О. визначив наведений транспортний засіб як автомобіль (тягач), та в постанові не вказав відомостей щодо напівпричепа-контейнеровоза, у зв`язку із чим прийшов до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

Суд не погоджується з такими висновками посадової особи та вважає їх хибними, оскільки з наявних в матеріалах справи письмових доказів було встановлено, що напівпричіп є контейнеровозом. Отже, посадовою особою при винесенні постанови про вчинення адміністративного правопорушення було не вірно встановлено тип транспортного засобу.

Таким чином, до зазначеного в оскаржуваній постанові транспортного засобу слід застосовувати нормативний параметр в 44 тонни, оскільки у відповідності до підпункту б)пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів - трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони.

У відзиві на позов представник відповідача зазначила, що у оскаржуваній постанові зазначено виміряні вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри т/з на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри т/з на даній ділянці дороги. З фото фіксації правопорушення вбачається, що т/з проходив ваговий контроль одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребує, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності. Саме по собі зазначення у свідоцтвах про реєстрацію вищезазначених транспортних засобів «напівпричіп - спеціалізований - контейнеровоз-Е» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнерах. Вказала, що позивач здійснював перевезення вантажів контейнеровозом з порушенням правил їх експлуатації. Використання конструкції візуально схожої на контейнер є намаганням штучно збільшити максимальне дозволене навантаження т/з всупереч нормам законодавства.

Суд, вивчивши відзив на позов вважає, що переобладнання чи зміна контейнеру, за умови дотримання перевізником нормативу в 44 тонни, визначеного правилами для напівпричепу (контейнеровозу), не впливає на суть правопорушення, яке є предметом у даній справі. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, напівпричіп, яким здійснювалося перевезення вантажу є вантажним напівпричепом контейнеровозом.

Отже, суд приходить до висновку, що Укртрансбезпека неправомірно застосувала до транспортного засобу позивача вагові норми у 40 тонн.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен довести фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справа № 463/1352/16-а.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 02.12.2022 р. серія АА№00002287 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а позовна заява задоволенню.

Оскільки позов підлягає задоволенню, тому на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 02.12.2022 р. серія АА№00002287 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51 м. Київ, ),

Повне рішення суду складене 18.03.2025 року.

СУДДЯ: