Справа № 160/34080/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/34080/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 р. (суддя Кучма К.С) в адміністративній справі №160/34080/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиконання рішення суду від 07 травня 2024 р. у справі №160/34080/23, та постановити окрему ухвалу, в якій визначити заходи щодо негайного виконання вказаного рішення, яке набрало законної сили.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 р. заяву ОСОБА_1 повернуто відповідно до частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, з підстави її невідповідності вимогам пункту 9 частини 2 статті 383 вказаного Кодексу, а саме ненадання документа про сплату судового збору.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що статтею 4 Закону України "Про судовий збір" не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення. До аналогічних висновків дійшов і Верховний суд України в постанові від 14 лютого 2018 р. у справі № 2а/0470/2563/12, в постанові від 22 січня 2020 р. у справі №440/207/19.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини 1,8 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта

владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України визначає три способи судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; 2) визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності державного/приватного виконавця; 3) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.

Пунктом 9 частини 2 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у заяві передбаченій частиною першою вказаної статті зазначається, зокрема, документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

Згідно частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності заяви вимогам цієї статті, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції вказав, що ним не надано документу про сплату судового збору. Вказана заява згідно Закону України «Про судовий збір» не відноситься до переліку заяв, за подання яких судовий збір не сплачується, а позивач не відноситься до категорії осіб, які звільнені від його сплати.

Колегія суддів зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI, статтею 4 якого не передбачено ставку судового збору за звернення із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 05 травня 2022 р. в справі №520/9769/19 зазначив, що особа, яка отримала на свою користь судове рішення, враховуючи конституційний принцип стосовно обов`язковості судового рішення, закріплений у пункті 9 частини 1 статті 129-1 Основного Закону України, звільняється від сплати судового збору за зверненням до суду із вимогою забезпечити виконання судового рішення (встановлення судового контролю), яке набрало законної сили, якщо законом прямо не встановлено обов`язок сплати такого збору.

Викладене свідчить, що повернення судом першої інстанції заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, із посиланням на ненадання документа про сплату судового збору, відбулось із порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування винесеної ним ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, як це передбачено статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 р. в адміністративній справі №160/34080/23 - скасувати.

Адміністративну справу №160/34080/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 квітня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий