Справа № 826/3965/15
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"14" квітня 2025 р. справа № 826/3965/15
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши матеріали адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт - Інвест» до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Головного управління юстиції у м. Києві Середи Марії Сергіївни, третя особа: ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт - Інвест» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Головного управління юстиції у м. Києві Середи Марії Сергіївни, третя особа: ОСОБА_1 , в якому позивач просив суд: визнати протиправними дії відповідача щодо державної реєстрації прав власності на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 громадянином ОСОБА_1 ; скасувати рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві від 27.06.2014 (індексний номер 14098865, з відкриттям розділу на об`єкт нерухомого майна) щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 громадянином ОСОБА_1 ; зобов`язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис 6165375 від 27.06.2014 про державну реєстрацію права власності (з визначенням дати та часу державної реєстрації « 24.06.2014 19:00:59») на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 громадянином ОСОБА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем безпідставно зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за громадянином ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2010, оскільки згідно умов даного договору право власності на квартиру залишалося за позивачем до 01.04.2020 року. ОСОБА_1 не виконав станом на 24.06.2014 платіжні зобов`язання перед ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт-Інвест" по оплаті квартири.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Реєстраційної служби щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 за громадянином ОСОБА_1 та скасовано рішення Реєстраційної служби від 27 червня 2014 року щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 за громадянином ОСОБА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 вересня 2017 року постанова Окружного адміністративного суду міста від 17 червня 2015 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2017 прийнято справу № 826/3965/15 до провадження.
На виконання вимог пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX, в редакції Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 № 3863-ІХ, та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, проведено розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України; за його результатами справа № 826/3965/15 передана на розгляд та вирішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 справу № 826/3965/15 передано для розгляду судді Боршовському Т.І.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 справу № 826/3965/15 прийнято до провадження та поновлено провадження.
Вирішуючи питання про юрисдикцію розгляду цього спору, суд звертає увагу на таке.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.10.2019 у справі № 814/2030/17 дійшла таких висновків:
«…6. Велика Палата Верховного Суду вже висловлювала позицію у спорі з аналогічними правовідносинами, зокрема в постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16.
Велика Палата Верховного Суду у тій справі дійшла висновку, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.
Також Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваних рішень, записів у відповідному державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорювані рішення, здійснено оспорювані записи.
Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права оренди цієї ж земельної ділянки. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.
Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 04 та 18 квітня 2018 року у справах № 817/1048/16 та № 804/1001/16 відповідно під час розгляду спорів у подібних правовідносинах. А саме про те, що у спорах про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку незалежно від того, чи порушує позивач питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких здійснено оспорюваний запис, вирішення такого спору в будь-якому разі вплине на майнові права тієї особи, щодо прав якої здійснено оспорюваний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Такий спір є спором про цивільне право на одну й ту ж земельну ділянку.
У всіх наведених вище справах Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що розгляд позовних вимог особи (яка не була заявником щодо реєстраційних дій) до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у відповідному державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки державним реєстратором вчинені істотні порушення процедури реєстрації. А тому спірні відносини мають публічно-правовий характер.
Такий критерій визначення юрисдикції спору, як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку, не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.
Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.
Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому такі спори мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.
Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.
7. З огляду на заявлені вимоги позивача, фактичні обставини справи, судову правозастосовну практику, яка склалася за наслідками розгляду справ з подібних спірних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком апеляційного суду про те, що ця справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та з огляду на суб`єктний склад має розглядатись за правилами цивільного або господарського судочинства…».
Застосовуючи вказані висновки Великої Палати Верховного Суду до обставин цієї справи, суд звертає увагу на те, що в спірному випадку Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» оспорює реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за фізичною особою - ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2010. Так, позивач вважає, що ОСОБА_1 не виконав станом на 24.06.2014 зобов`язання перед ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт-Інвест" по оплаті квартири згідно договору купівлі-продажу від 17.03.2010.
Отже, обставини справи дають суду підстави для висновку про те, що спір у цій справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт - Інвест» до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Головного управління юстиції у м. Києві Середи Марії Сергіївни, третя особа: ОСОБА_1 , не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин, тобто є спором про право приватне, і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі № 626/3965/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт - Інвест» до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Головного управління юстиції у м. Києві Середи Марії Сергіївни, третя особа: ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Закрити провадження у справі № 626/3965/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт - Інвест» до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Головного управління юстиції у м. Києві Середи Марії Сергіївни, третя особа: ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Роз`яснити позивачу, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ухвалу суду може бути оскаржено в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.