Справа № 346/419/25
Суддя: Сольський В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/419/25
Провадження № 2-а/346/34/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Сольського В. В.

за участю секретаря судового засідання Гжибовського А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Коломия адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 12/25 від 16 січня 2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Оскаржувану постанову відповідача вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так у постанові зазначено, що він, будучи належно оповіщений про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 12 листопада 2024 року з метою уточнення даних, не виконав вказаний обов`язок.

Вказує, що повістки він не отримував, повідомлень про надходження йому будь-яких поштових відправлень також не отримував, будь-яких доказів надіслання та отримання ним повістки до оскаржуваної постанови не долучено.

Тому позивач вважає, оскільки його не було належним чином повідомлено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, то вказане виключає в його поведінці склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КУпАП.

У зв`язку із цим оскаржувану постанову просить скасувати, а провадження відносно по справі закрити та стягнути з відповідача понесені судові витрат. Розгляд справи просить проводити в його відсутності.

Ухвалою від 28 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду. В позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився.

31 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник зазначив, що 04 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 в ході уточнення даних позивача з військово-обліковими даними Державного реєстру встановлено, що ОСОБА_1 не прибув 12 листопада 2024 року до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою № НОМЕР_1 , яка була централізовано сформована в Державному реєстрі 31 жовтня 202045 року та надіслана позивачу, відповідно до вимог п. 30-3 Порядку № 560.

Представник вказує, що 07 листопада 2024 року на рекомендоване поштове відправлення з повісткою, оператором поштового зв`язку була наклеєна довідка про причини повернення/доставлення, з якої слідує, що поштове відправлення повертається у зв`язку із тим, що «Одержувач відсутній за вказаною адресою». Вказане підтверджується трекінгом відстеження поштових відправлень на сайті АТ «Укрпошта», згідно із яким відправлення № 886 прибуло до поштового відділення 78215 с. Корнич 05 листопада 2024 року і повернуто 07 листопада 2024 року, із відміткою «Одержувач відсутній за вказаною адресою»

Тому представник відповідача вважає, що повістка про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних надіслана останньому відповідно до вимог Порядку № 560 і він вважається таким, що був належним чином оповіщений про його виклик.

Зважаючи на вказані факти та обставини начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 внесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Зазначає, що навіть не отримавши потового відправлення з повісткою, позивач вочевидь був повідомлений про наявність у поштовому відділенні повістки ТЦК, а відтак був зобов`язаний прибути до відповідача в семиденний строк.

Представник вказує, що наявність у позивача відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період на підставі п, 2 ч. 1ст. 23 ЗУ «Про мобілізацію» не звільняє його від обов`язку прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних, оскільки персональні дані можуть змінюватися, як і підстави існування права на відстрочку. Більше того, право на відстрочку від призову позивач набув 27 грудня 2024 року, тоді як прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці зобов`язаний був ще 12 листопада 2024 року. Вказану поведінку позивача розцінено як умисне невиконання обов`язку прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тому в задоволенні позову просить відмовити, розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача.

Копія відзиву на позов отримана позивачем 03.04.2025, про що вказує інформація про відслідковування поштового відправлення. У наданий судом п`яти денний строк відповіді на відзив позивач не подав.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, на які сторони посилаються як на підставу своїх доводів та заперечень, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин України ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 26 грудня 2024 року, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням №886 з описом вкладеного на адресу ОСОБА_1 була направлення повістка № 917354 від 31 жовтня 2025 року про необхідність з`явитися 12 листопада 2024 року о 14 год для уточнення даних.

Дане відправлення було повернуто відправнику з відміткою оператора Укрпошти від 07 листопада "Одержувач відсутній за вказаною адресою".

04 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол № 10 РТЦК про адміністративне правопорушення, згідно із яким ОСОБА_1 12 листопада 2025 року о 14 год не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних за повісткою № 917354, яка була 31 жовтня 2024 року централізовано сформована в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та надіслана засобами поштового зв`язку.

За результатами розгляду вказаного протоколу начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято постанову № 12/25 від 16 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Здійснюючи перевірку оскаржуваної постанови на відповідність вимогам закону, то суд виходить з наступного.

За визначенням ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У той же час, ст.7 КУпАП передбачено те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами та посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Доказами ж в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Як вбачається зі змісту ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе за наявності події адміністративного правопорушення та вини цієї особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, на підставі своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

При цьому, виходячи із закріпленого в ч.4 ст.129 Конституції України принципу змагальності та рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається саме на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Тобто, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Належними є докази, які містять інформацію відносно предмета доказування. Предметом же доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду певної справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови, судом встановлено, що така містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 280 КУпАП, а саме: органом, що розглядав справу ТЦК встановлено, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, встановлено його вину.

Відтак, суд вважає, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог КУпАП.

Частинною третю статті 210-1 КУпАП визначено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» було прийнято рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення за статтею 210-1 КУпАП.

Відповідно до положень статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Під час мобілізації громадяни викликаються з метою до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки) (п. 27 Порядку).

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (п. 28 Порядку)

З аналізу вищезазначеної норми вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) в тому числі для уточнення своїх персональних даних,.

Згідно до приписів пункту 41 Порядку, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи.

Враховуючи те, що позивач, будучи належним чином повідомлений, не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці, суд вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Доводи позивача про те, що його не було повідомлено працівниками поштового зв`язку про надходження на рекомендованого листа суд не приймає до уваги, оскільки дії/бездіяльність працівників АТ «Укрпошта» не є предметом позову у даній справі, а тому суд позбавлений можливості здійснювати їх правовий аналіз.

Наведені позивачем доводи, не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, та не можуть бути тими обставинами, що звільняють його від відповідальності.

З оглядунна це суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210-1, 247, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 132, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 12/25 від 16 січня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя: Сольський В. В.