Справа № 160/11536/24
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
за участі секретаря судового засідання Чапліної К.О.
представника позивача Корнєєва Є.В.
представника відповідача Пашко Є.О.
Копія ухвали суду надіслана сторонам.
Позивачем подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 13.05.2024 у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено.
Відповідачем подано клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні.
До відзиву відповідачем долучено витребувані докази.
22.05.2024 та 23.05.2024 позивачем подані аналогічні за змістом додаткові пояснення, в яких зазначає непогодження з відзивом відповідача та вказує, що відзив є формальним, зводиться до цитування нормативно-правової бази безвідносно до обставин даної справи та не містить обґрунтувань заперечень щодо суті позовних вимог в цілому та щодо окремих обставин справи, крім того відповідачем не надано жодних доказів, позиція контролюючого органу лише на припущеннях.
Ухвалою суду від 08.07.2024 постановлено перехід до розгляду адміністративної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.07.2024, а також повідомлено сторін, що розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі, а також запропоновано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (в разі необхідності), позивачу - відповіді на відзив, та, відповідно, строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень відповідачу.
Копія ухвали суду разом із судовими повістками про виклик в суд надіслані сторонам.
У підготовчому засіданні 30.07.2024 з метою надання позивачу часу для подання суду відповіді на відзив, а також сторонам часу для подання додаткових доказів у засіданні оголошено перерву до 15.08.2024.
12.08.2024 відповідачем подані додаткові докази.
До відповіді на відзив позивачем долучені додаткові докази.
У підготовчому засіданні 15.08.2024 з метою надання часу відповідачу для ознайомлення з додатково наданими позивачем документами засідання відкладено.
10.09.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення з долученням договору з ФОП ОСОБА_3 , а також клопотання про перенесення засідання у зв`язку із відрядженням представника адвоката Чіняєвої О.М.
У підготовчому засіданні 10.09.2024 оголошено про відкладення підготовчого засідання за клопотанням позивача.
Ухвалою суду від 10.09.2024 продовжено строк підготовчого провадження.
У підготовчому засіданні 24.09.2024 з метою надання представнику відповідача часу для подання до суду додаткових доказів в судовому засіданні оголошено про перерву.
Ухвалою суду від 24.09.2024 у позивача витребувано додаткові докази.
01.10.2024 позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних доказів.
07.10.2024 від відповідача до суду надійшло клопотання про долучення доказів.
У підготовче засідання 08.10.2024 судом поставлено на розгляд питання щодо можливості закінчення підготовчого провадження.
Ухвалою суду від 08.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 24.10.2024.
У судовому засіданні 24.10.2024 оголошено перерву за клопотанням позивача.
05.11.2024 продовжено з`ясування обставин у справі, з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи судом за власною ініціативою витребувано сторін додаткові докази.
21.11.2024 судове засідання не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Наступне засідання призначено на 10.12.2024.
21.11.2024 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові пояснення, в якому відповідачем повторно акцентовано, що ані до перевірки, ані до заперечень на акт не надавались документи, в яких було б зазначено кількість квадратних метрів та об`єкти, на яких було проведено зазначені в актах надання послуг зазначені роботи/виконано послуги.
03.12.2024 судове засідання не відбулось, у зв`язку технічною неможливістю. Наступне засідання призначено на 05.12.2024.
05.12.2024 не відбулось у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, в тому числі у місті Дніпрі та Дніпропетровській області. Наступне судове засідання призначено 12.12.2024.
09.12.2024 відповідачем подані заперечення на клопотання позивача від 20.11.2024.
У судове засідання 12.12.2024 з`явились представники сторін, розглянуто клопотання позивача про витребування доказів.
Усною ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання клопотання позивача про витребування додаткових доказів суд залишив без розгляду, оскільки позивачем не зазначено обставин, через які позивач об`єктивно не міг заявити таке клопотання під час підготовчого засідання.
В судовому засіданні 12.12.2024 продовжено з`ясування обставин справи. Оголошено перерву за клопотанням представника позивача для підготування додаткових пояснень.
31.12.2024 представник позивача подав до суду додаткові пояснення щодо реалізації паливних карток, щодо господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Східна паливна енергетична компанія», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2
01.01.2025 позивачем заявлено клопотання про виклик свідка та клопотання про витребування додаткових доказів.
02.01.2025 судове засідання відкладено за клопотанням позивача. Наступне призначено на 14.01.2025.
14.01.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових документів.
У судове засідання 14.01.2025 з`явились представники сторін.
В судовому засіданні 14.01.2025 розглянуто клопотання позивача про виклик свідка. Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання клопотання позивача про виклик свідка залишено без задоволення, оскільки заявлено на стадії судового розгляду справи по суті.
В судовому засіданні розглянуто клопотання позивача про витребування доказів.
Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання клопотання позивача про витребування доказів суд залишив без розгляду, оскільки представником позивача не обґрунтовано поважних причин неможливості його подання в строк, визначений КАС України, та з причин, що не залежали від нього.
В судовому засіданні 14.01.2025 продовжено з`ясування обставин справи. З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи суд за власною ініціативою витребував у відповідача додаткові докази. Оголошено перерву.
21.01.2025 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на виконання вимог суду надані витребувані докази.
23.01.2025 від позивача надійшло клопотання про витребування додаткових доказів, а також надані запити, які надавались в ході перевірки.
У судове засідання 23.01.2025 з`явились представники сторін. В судовому засіданні прийнято до розгляду подані докази, а також розглянуто клопотання позивача про витребування додаткових доказів. Усною ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання клопотання позивача про витребування доказів суд залишив без розгляду, оскільки представником позивача не наведено жодних обґрунтувань поважних причин, що унеможливлювали подання такого клопотання у строки, встановлені КАС України. Оголошено перерву для надання відповідачем додаткових доказів.
05.02.2025 відповідачем надані пояснення щодо наданих позивачем додаткових доказів.
06.02.2025 позивачем подана заява щодо акту перевірки контрагента.
В судовому засіданні 06.02.2025 закінчено з`ясування обставин справи.
18.02.2025 судове засідання не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Наступне засідання призначено на 11.03.2025.
В судовому засіданні 11.03.2025 розпочато дослідження доказів.
У судовому засіданні 25.03.2025 закінчено дослідження доказів, представник позивача наполягав на задоволенні позову, представник відповідача просила відмовити у позові. В судовому засіданні оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення.
31.03.2025 під час ухвалення рішення судом виявлено потребу в додатковому з`ясуванні обставин справи, ухвалено про поновлення судового розгляду.
В судового засіданні з`ясовано обставини, щодо яких поновлено судовий розгляд, та закінчено поновлений розгляд справи. В судовому засіданні оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення.
31.03.2025 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид економічної діяльності товариства за КВЕД: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; серед інших: Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у., Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, Неспеціалізована оптова торгівля, Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, Установлення та монтаж машин і устатковання, Ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устатковання, Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням, Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у., Надання в оренду офісних машин і устатковання, у тому числі комп`ютерів, Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, Роздрібна торгівля пальним.
Позивач перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Дніпропетровській області та є платником ПДВ (свідоцтво № 200638015 від 07.10.2021).
п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, пп. 140.5.4, пп. 140.5.5-1 п.140.5 ст.140 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток всього на суму 999727грн.;
п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189 та п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 657555грн. та завищено від`ємне значення з ПДВ за червень 2023 року, що зараховується до складу наступного звітного періоду у сумі 215253грн.;
пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України: реалізація з акцизного складу пального без наявності зареєстрованого 1 витратоміра-лічильника в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівномірів-лічильників рівня пального у резервуарах;
роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії 250 000грн.;
абз. «е» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171, абз. «а» п.176.2 ст.176, п. 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено військовий збір на 3725,27грн.;
абз. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України та розділ ІІІ Порядку «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, в частині надання Податкового розрахунку за ф.№1-ДФ та 4ДФ за період з 2-4 кв.2020, 1-4 кв.2021, 1-3 кв.2022 не повному обсязі, без відображення сум доходу наданого фізичній особі за ознакою доходів фізичних осіб «126».
Не погодившись з висновками акту перевірки, позивачем подані заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких відповідачем прийнято рішення від 31.01.2024 №7342/6/04-36-07-02-13, в якому висновки акту частково переглянуті та викладені в наступній редакції:
п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, пп. 140.5.4, пп. 140.5.5-1 п.140.5 ст.140 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток всього на суму 962 724 грн., в т.ч.: за І квартал 2019 року на суму 59 957 грн., за II квартал 2019 року на суму 219 033 грн., за III квартал 2019 року на суму 79 190 грн., за IV квартал 2019 року на суму 13 457 грн., за І квартал 2020 року на суму 23 783 грн., за II квартал 2020 року на суму 9 000 грн., за III квартал 2020 року на суму 9 963 грн., за 2022 рік на суму 354994 грн., за II квартал 2023 року на суму 193 347 грн.;
пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України: реалізація з акцизного складу пального без наявності зареєстрованого 1 витратоміра-лічильника в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівномірів-лічильників рівня пального у резервуарах;
роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії 250 000грн.;
абз. «е» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171, абз. «а» п.176.2ст.176, п. 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено військовий збір на 3725,27грн. за періоди з 04.2020 по 09.2022;
абз. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України та розділ ІІІ Порядку «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, в частині надання Податкового розрахунку за ф.№1-ДФ та 4ДФ за період з 2-4 кв.2020, 1-4 кв.2021, 1-3 кв.2022 не повному обсязі, без відображення сум доходу наданого фізичній особі за ознакою доходів фізичних осіб «126».
07.02.2024 на підставі вказаних висновків Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято, зокрема, оскаржувані податкові повідомлення-рішення:
Виявлені порушення, що стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень, обґрунтовані в акті перевірки, з урахуванням рішення за результатами розгляду заперечень від 31.01.2024 №7342/6/04-36-07-02-13, наступним.
Щодо заниження доходів від безоплатно отриманих паливно-мастильних матеріалів та заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість у грудні 2022 року.
Відповідно до наданих додаткових угод №б/н від 20.12.2022 до договору №20-12-22т та №б/н від 20.12.2022 до договору №30/22 від 16.12.2022 постачальник передає у розпорядження замовнику паливну картку, і з використанням якої замовник (Пред`явник ПК), може отримувати дизельне паливо за адресою: м.Дніпро, вул.Орловська, 21. Паливній картці присвоюється ідентифікаційний номер та зазначається кількість дизельного палива, яке знаходиться в розпорядженні замовника. Постачальник зобов`язується забезпечити наявність дизельного палива за адресою: м.Дніпро, вул. Орловська, 21 у кількості визначеною лімітом паливної картки.
Таким чином, оприбутковані ПММ вважаються безоплатно отриманими.
Щодо завищення витрат за рахунок віднесення до складу витрат вартості послуг з капітального ремонту основних засобів (покрівлі будівель) та послуг з асфальтування доріг.
В податковому обліку відповідні операції вплинули на фінансовий результат оподаткування за 2022 рік в сумі 569 884 грн.
ФОП ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2 ) в частині придбання послуг з асфальтування на загальну суму без ПДВ 1 035 400,00 грн. на підставі склад рахунків - фактур.
У бухгалтерському обліку відповідні витрати будівельних робіт відображено у складі поточних витрат за 2022 рік в сумі 1 155 400 грн. та підтверджено наступними бухгалтерськими проводками: Дт 631 Кт 311 - 1 155 400 грн. Дт 911 Кт 631 - 693 000 грн. Дт 232 Кт 631 - 462 400 грн.
Розрахунки проведено у 2022 році на суму 1 035 400 грн. та у І півріччі 2023 року на суму 120 000,00 грн. у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 у сумі 1 155 400,00 грн.
У бухгалтерському обліку відповідні витрати будівельних робіт відображено у складі поточних витрат за II квартал 2020 року в сумі 50 000 грн. та підтверджено наступними бухгалтерськими проводками: Дт 631 Кт 311 - 50 000 грн. Дт 9.4.91 Кг 631 -50 000 грн.
Розрахунки проведено у 2020 році на суму 50 000 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_3 у сумі 50 000,00 грн.
В податковому обліку відповідні операції вплинули на фінансовий результат до оподаткування за 2020 рік в сумі 50 000 грн.
Аналізом наданих до перевірки первинних документів та суті господарських операцій встановлено, що зазначені операції, які обліковувались підприємством як операції з поточного ремонту, є фактично операціями з капітального ремонту основних засобів, що використовуються у виробничій діяльності, оскільки визначальною ознакою капітального ремонту є збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання» об`єкта, а поточного - одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання.
Щодо завищення податкового кредиту з ПДВ та завищення витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія».
На виконання умов укладеного Договору №3001/19 від 30.01.2019 отримано видаткові накладні. Суми ПДВ включено до податкового кредиту та відображено в податкових деклараціях з ПДВ всього на суму 491540грн.
Суми ПДВ за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за період січень - жовтень 2019 року, за період січень - лютий 2020 року та липень 2020 року відповідно. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно наданих до перевірки регістрів бухгалтерського обліку, станом на 30.06.2023 по бухгалтерському рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками» по розрахункам з ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія» дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.
Згідно податкового розрахунку 1-ДФ ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія» чисельність складала за 2019 рік - 1 особа, за 2020 рік - податкова звітність не подана, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (за формою 1-ДФ) не подано.
ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія» подано останню звітність з ПДВ за листопад 2021 року.
Посадовою особою (засновником, керівником) ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія» була ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ), яка одночасно рахується керівником, головним бухгалтером та/або засновником 6 підприємств, розташованих у Дніпропетровській та Запорізьких областях.
Рішенням Державної податкової служби України від 02.05.2024 №6/99-00-06-01-01-06 скарга та доповнення до скарги позивача залишено без розгляду.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням від 07.02.2024 № в частині визначення основного платежу в розмірі 918281,00 грн. та 218883,75 грн. штрафних санкцій; та з податковими повідомленнями-рішеннями від 07.02.2024 №, від 07.02.2024 №, від 07.02.2024 №, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції на час спірних відносин).

Визначення господарської діяльності відображене в підпункті 14.1.36 пункту 14.1. статті 14 ПК України, відповідно до якого це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.231 п.14. ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (абзац перший пункту 44.1 статті 44 ПК України).

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 статті 44 ПК України).

Згідно з положень підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України у цьому розділі об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

За змістом підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені у статті 200 вказаного Кодексу.

Відповідно до пунктів 200.1.-200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 198.1. статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту, відповідно до пункту 198.2. статті 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3. статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін(пункт201.1. статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.4. статті 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзаци 1 та 2 пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України).

За таких обставин, з фактом реєстрації контрагентами (продавцями товарів/послуг) податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у покупця таких товарів (послуг) виникає право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, визначені статті 44 Податкового кодексу України

Відповідно до пункту 44.2. статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV(далі Закон №996-XIV в редакції на час спірних відносин), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Бухгалтерський облік процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За приписами частинами першою та другою статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Отже, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначений у частині другій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, яке містить аналогічні норми.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №1540/3501/18, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

При цьому, будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону № 996-XIV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також не мати достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 (провадження N 11-200апп21).

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 08.12.2023 №3950/04-36-07-02/03116157 з урахуванням рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.01.2024 №7342/6/04-36-07-02-13 з розгляду заперечень, про заниження позивачем доходів від безоплатно отриманих паливно-мастильних матеріалів та про заниження у зв`язку із чим сум ПДВ, щодо завищення витрат за рахунок віднесення до складу витрат вартості послуг з капітального ремонту основних засобів (покрівлі будівель) та послуг з асфальтування доріг, а також про завищення податкового кредиту та витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія».

На порушення податкового законодавства щодо заниження доходів від безоплатно отриманих ПММ, внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на 75190,00грн. за грудень 2022 рік, відповідачем зазначено, що контрагенти КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №6» ДМР та КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» станом на 30.06.2023 фактично не отримували пального (дизельне паливо) у кількості, відповідно до визначеної лімітом паливної картки, а у грудні 2022 року відбулась реалізація товару третім особам.

На порушення податкового законодавства щодо завищення витрат по взаємовідносинам від ФОП ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2 ) та ФОП ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_3 ), відповідачем зазначено, що позивачем безпідставно віднесено до складу витрат вартість послуг з ремонту основних засобів (покрівлі будівель) та послуг з асфальтування доріг, оскільки зазначені операції, які обліковувались підприємством як операції з поточного ремонту, є фактично операціями з капітального ремонту основних засобів, що використовуються у виробничій діяльності.

На порушення податкового законодавства в частині щодо завищення витрат, заниження зобов`язань по прибутку та по ПДВ внаслідок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по виписаним ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія» податковим накладним зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між позивачем та контрагентом - ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія» (), оскільки позивачем не надано ТТН та службові чеки, а надані документи первинного бухгалтерського обліку не підтверджують реальність їх вчинення.

Однак, такі доводи відповідача на обґрунтування встановлених порушень не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, про що відсутній спір у справі, що ПрАТ «АТП 11263» зареєстроване юридичною особою з 18.11.1994; основним видом економічної діяльності товариства за КВЕД є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; серед інших видів діяльності: Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, Установлення та монтаж машин і устатковання, Ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устатковання, Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, Роздрібна торгівля пальним.

У періоді, що перевірявся, ПрАТ «АТП 11263» було платником податку на додану вартість (свідоцтво № 200638015 від 07.10.2021), мало ліцензію №2001246 від 16.03.2020 на право зберігання пального виключно для потреб споживання чи промислової переробки та ліцензію №2000195 від 25.03.2020 на право роздрібної торгівлі пальним.

Для здійснення господарської діяльності позивач використовує приміщення (будівлі, споруди, виробничі цехи), АЗС, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 21.

З акту перевірки вбачається, що не заперечено відповідачем, до перевірки позивачем надано податкові звітності за перевіряємий період, договори, додаткові угоди, специфікації до договори, видаткові накладні, податкові накладні, акцизні накладні, Z-звіти, розрахунки-коригування, акти приймання-передачі, акти наданих послуг, платіжні інструкції, платіжні доручення тощо, перелік яких наведений в акті, а отже такі документи були предметом дослідження перевіряючих, зауважень щодо їх невідповідності вимогам закону з акту не вбачається.

Щодо висновків контролюючого органу про заниження доходів від безоплатно отриманих ПММ, внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ у грудні 2022 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 ПК України платниками акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

За змістом підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Підпунктом 213.1.12 пункту 213.1 статті 213 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є операції з реалізації будь-яких обсягів пального понад обсяги, що:

отримані від інших платників акцизного податку, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією;

вироблені в Україні, реалізація яких є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 цього пункту, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Відповідно до підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 ПК України базою оподаткування акцизним податком є вартість (з ПДВ) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України.

Пунктом 216.12 статті 216 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань щодо операцій, визначених у підпункті 213.1.12 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, є дата реалізації таких обсягів пального.

При цьому, згідно з пунктом 219.9 статті 216 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами (далі - Правила), які визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров`я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Пунктом 2 Правил установлено, що роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Відповідно до пункту 10 Правил розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку.

Отже, об`єктом оподаткування акцизним податком є будь-які операції з роздрібної реалізації нафтопродуктів кінцевим споживачам, при цьому, в незалежності від форми розрахунків.

Законодавством визначено можливість розрахунку за придбані у роздріб нафтопродукти як у готівковій формі, так і з використанням відомостей на відпуск, талонів, платіжних карток, смарт-карток (паливних карток). При цьому, акцизні накладні на операції з реалізації талонів чи картками не складаються, оскільки фізична передача пального відбувається на підставі паливних карток (смарт-карток).

Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2022 між ПрАТ «АТП 11263» (постачальник) та КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» (замовник) укладено Договір №20-12-22т від 20.12.2022, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у 2022 роді поставити замовнику товар, зазначений в п.1.2. цього договору (далі - Товар), у кількості, короткими характеристики та за цінами зазначеними специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти товар та оплатити його у строк, встановлений цим договором.

Пунктом 1.2 Договору визначено найменування предмету закупівлі (Товару): «Придбання інших енергоносіїв, які використовуються в процесі виробництва електроенергії (дизельне паливо для забезпечення роботи дизель-генератора) (ДК 021:2015: 09134220-5 Дизельне паливо EN 590)) за кодом ДК 021:20-9 «Нафта і дистиляти».

20.12.2022 між сторонами Договору №20-12-22т від 20.12.2022 погоджено Специфікацію на поставку товару - дизельне паливо для дизель-генератор ДК 021:2015: 09134220-5 (EN 590) за кодом ДК 021:20-9 «Нафта і дистиляти» у кількості 12513л. за ціною 53,73грн. на суму 719386,13грн., в т.ч. 47062,64грн. ПДВ.

20.12.2022 між сторонами Договору №20-12-22т від 20.12.2022 укладено Додаткову угоду від 20.12.2022, якою погодили, що постачальник передає у розпорядження замовнику паливну картку, і з використанням якої замовник (пред`явник ПК), може отримувати дизельне паливо за адресою: м. Дніпро, вул. Орловська, 21. Паливній картці присвоюється ідентифікаційний номер та зазначається кількість дизельного палива, яке знаходиться в розпорядженні Замовника. Постачальник зобов`язується забезпечити наявність дизельного палива за адресою м. Дніпро вул. Орловська, 21 у кількості визначеною лімітом паливної картки.

Відповідно до п.п 4.7 договору № 20-12-22т від 20.12.2022 сторони узгодили, що під терміном «безкоштовне зберігання» вважати резервування дизельного палива в кількості визначеної договором № 20-12-22т від 20.12.2022 та лімітом паливної картки.

Між сторонами підписано акт приймання-передачі паливної картки до Договору №20-12-22т від 20.12.2022 на отримання дизельного палива у кількості, яка зазначена в специфікації, у кількості 12513л, а також лист-погодження щодо виконання умов Договору №20-12-22т від 20.12.2022.

Вказані документи підписані керівниками підприємств, які уповноважені на здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств відповідно до Статутів.

Отже, оскільки за змістом укладених Договору та Додаткової угоди між позивачем та його замовником фактичної передачі Товару (палива) не відбувалось, то, з урахуванням положень пункту 231.1 статті 231 та підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України обов`язку із складання акцизної накладної у позивача під час продажу картки не передбачено податковим законодавством.

Водночас, за вказаною операцією позивачем складено та зареєстровано акцизні накладні на отримувача пального КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» №184 та №185 від 28.12.2022, видано фіскальний чек РРО №.

23.06.2023 позивачем у зв`язку із самостійно виявленою помилкою у реєстрації наведених акцизних накладних сформовані розрахунок коригування №2 від 23.06.2023 до акцизної накладної №184 від 28.12.2022 та розрахунок коригування №3 від 23.06.2023 до акцизної накладної №185 від 28.12.2022, які подані на реєстрацію 23.06.2023, що підтверджується матеріалами справи та не заперечено відповідачем.

Також, 20.12.2022 між ПрАТ «АТП 11263» (зберігач) та КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №6» ДМР (поклажодавець) укладено Договір №2 від 20.12.2022, відповідно до умов якого поклажодавець передає, а зберігай приймає на відповідальне зберігання матеріальні цінності поклажодавця (далі - Товар) на безкоштовній основі.

Відповідно до пункту 1.2 Договору №2 від 20.12.2022 згідно даного Договору товаром є: «дизельне паливо, кількість, ціна та вартість товару вказані у специфікації, яка є невід`ємною частиною нього договору».

Зберігач здійснює зберігання Товару за наступною адресою: м. Дніпро, вул. Орловська, 21 (пункт 1.3 цього Договору).

Між сторонами Договору №2 від 20.12.2022 погоджено Специфікацію на поставку товару - дизельне паливо для дизель-генератор ДК 021:2015:09130000-9 - «Нафта і дистиляти» (дизельне паливо (EN 590)) у кількості 7350л. за ціною 54,67грн. на суму 429952,22грн., в т.ч. 28127,72грн. ПДВ.

20.12.2022 між сторонами укладено Додаткову угоду від 20.12.2022, якою погодили, що постачальник передає у розпорядження покупцеві паливну картку, і з використанням якої покупець (пред`явник ПК), може отримувати дизельне паливо за адресою: м. Дніпро, вул. Орловська, 21. Паливній картці присвоюється ідентифікаційний номер та зазначається кількість дизельного палива, яке знаходиться в розпорядженні покупця. Постачальник зобов`язується забезпечити наявність дизельного палива за адресою: м. Дніпро вул. Орловська, 21, у кількості, визначеної лімітом паливної картки.

Між сторонами підписано акт приймання-передачі паливної картки від 20.12.2022 на отримання КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №6» дизельного палива у кількості, яка зазначена в специфікації, а саме: у кількості 7350л, а також лист-погодження (угода) щодо виконання умов Договору.

Вказані документи підписані керівниками підприємств, які уповноважені на здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств відповідно до Статутів.

Отже, оскільки за змістом укладених Договору та Додаткової угоди між позивачем та його покупцем фактичної передачі Товару (палива) не відбувалось, то, з урахуванням положень пункту 231.1 статті 231 та підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України обов`язку із складання акцизної накладної у позивача під час продажу картки не передбачено податковим законодавством.

Водночас, за вказаною операцією позивачем виписано та зареєстровано акцизну накладну на отримувача пального КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №6» №177 від 21.12.2022, видано фіскальний чек РРО №.

Суд зазначає, що 23.06.2023 позивачем у зв`язку із самостійно виявленою помилкою у реєстрації наведеної акцизної накладної сформовано розрахунок коригування №1 від 23.06.2023 до акцизної накладної №177 від 21.12.2022, який поданий на реєстрацію 23.06.2023, що не заперечено відповідачем.

Поряд з цим, судом враховано, що позивачем додатково листом від 23.06.2023 за вих. №40 повідомлено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області про вказані коригування.

При цьому, відповідачем не наведено під час судового розгляду причин не врахування пояснень позивача про те, що фактичного відпустку товару контрагентам КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» та КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №6» ДМР не було, що акцизні накладні №177 від 21.12.2022, №184 та №185 від 28.12.2022, як і Z-звіти на продаж пального у кількості 7350л та 12980л, були складено помилково, зважаючи на обізнаність контролюючого органу ще до перевірки про коригування залишків палива по РРО (ПН 61 (Z-звіт від 15.06.2023 залишок 1375л), Z-звіт від 28.06.2023 залишок пального 21238л) та реєстрації розрахунків коригування до їх акцизних накладних: розрахунок коригування №1 до акцизної накладної №177 від 23.06.2023, розрахунок коригування № до акцизної накладної №184 від 23.06.2023, розрахунок коригування №3 до акцизної накладної №185 від 23.06.2023.

Крім того, ані в акті перевірки, ані у рішенні за результатами розгляду заперечень відсутні будь-які докази на підтвердження того, що контролюючим органом вчинялись дії щодо перевірки паливних карток, реалізованих КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» та КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №6» ДМР (не встановлено ідентифікаційний номер паливних карток, встановлений ліміт, періодичність використання, час відпустку паливу та об`єм реалізації тощо).

За таких обставин, висновки податкового органу про те, що відпуск палива у кількості, відповідній ліміту паливних карток, здійснено позивачем третім особам, а відтак і висновків про заниження позивачем доходів від безоплатно отриманих ПММ, внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ у грудні 2022 року, необґрунтовані та жодним чином не доведені, а відтак не можуть свідчити про виявлені порушення податкового законодавства, які стверджує відповідач.

Щодо висновків відповідача про завищення витрат за рахунок віднесення до складу витрат вартості послуг з капітального ремонту основних засобів (покрівлі будівель) та послуг з асфальтування доріг.

Перевіркою встановлено взаємовідносини ПрАТ «АТП 11263» за наступними контрагентами: ФОП ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2 ) та з ФОП ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_3 ).

Щодо господарських відносин ПрАТ «АТП 11263» з ФОП ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) судом досліджено такі документи та встановлено наступне.

Так, 01.11.2022 між ПрАТ «АТП 1126» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (підрядник) укладено договір №00057 від 01.11.2022, за умовами якого підрядник зобов`язується виконати будівельні роботи для замовника за адресою: АДРЕСА_1 (об`єкт) та здати в експлуатацію у встановлений термін (п.1.1. Договору).

Замовник зобов`язується надати Підряднику будівельний майданчик, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти завершений будівництвом об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених цим Договором та додатками до нього.

Загальна сума цього Договору складається з витрат Підрядника та вартості Робіт, що виконуються Підрядником за цим Договором. Загальна сума цього Договору 569884,38грн., без ПДВ. Вартість робіт за цим договором визначається у Додатку 1 до цього Договору (п.31.1, п. 3.2 Договору).

01.11.2022 між сторонами Договору погоджено Специфікацію (Додаток 1 до Договору №00057 від 01.11.2022), за умовами якої підрядник зобов`язується надати такі послуги: 1. Обстеження даху, кількість 508 кв.м по ціні 85,60грн. на суму 43 510,48грн.; 2. Видалення пошкоджених ділянок даху, кількість 243,20кв.м. по ціні 243,50грн. на суму 99396,70грн.; 3. Покриття пошкоджених ділянок, кількість 243,20кв.м. по ціні 587,10грн., на суму 239654,22грн.; вкладання м`якої кровлі, кількість 243,20кв.м. по ціні 458,90грн., на суму 187 322,98грн., загальна сума послуг 569884,38грн. без ПДВ.

Згідно з актом №1 наданих послуг від 07.11.2022 підрядником ФОП ОСОБА_1 здійснено обстеження даху, кількість 508 кв.м, ціна 85,60грн., на суму 43 510,48грн., і позивачем прийнято виконані роботи.

Згідно з актом №2 наданих послуг від 29.11.2022 підрядником ФОП ОСОБА_1 здійснено видалення пошкоджених ділянок даху, кількість 243,20кв.м., ціна 243,50грн. на суму 99396,70грн.; та покриття пошкоджених ділянок, кількість 243,20кв.м., ціна 587,10грн., на суму 239654,22грн.; і позивачем прийнято виконані роботи.

Згідно з актом №3 від 28.12.2022 наданих послуг у грудні 2022 року підрядником ФОП ОСОБА_1 здійснено вкладання м`якої кровлі, кількість 243,20 кв.м., ціна 458,90грн., на суму 187322,98грн., і позивачем прийнято виконані роботи.

Вказані документи підписані керівниками підприємств, які уповноважені на здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств відповідно до Статутів.

Для оплати робіт, здійснених на виконання Специфікації (Додаток 1 до Договору №00057 від 01.11.2022) контрагентом було виставлено рахунки на оплату, на підставі яких позивачем здійснено оплату контрагенту, що підтверджується платіжними інструкціями АТ «Укргазбанк» №104 від 01.03.2023, №311 від 11.05.2023, №188 від 29.03.2023 та №326 від 23.03.2023.

В акті перевірки зазначено, про що відсутній спір між сторонами, розрахунки проведено у безготівковій формі, станом на 30.06.2023 по взаємовідносинам ПрАТ «АТП 11263» з ФОП ОСОБА_1 заборгованість відсутня.

Щодо господарських відносин ПрАТ «АТП 11263» з ФОП ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2 ) судом досліджено такі документи та встановлено наступне.

Так, 01.09.2022 між ПрАТ «АТП 1126» (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) укладено договір №01/09/2022 від 01.09.2022, за умовами якого виконавець зобов`язується виконати будівельні та ремонтні роботи на об`єкті замовника за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахі, 2Б. деталізація переліку робіт та інші деталі виконання робіт за цим договором наводяться в локальних кошторисах, які відображаються у Додаткових угодах до цього Договору (п.1.1 Договору).

Загальна вартість робіт складається з підсумків Договірних цін, що будуть невід`ємними Додатками цього договору (п.1.2 Договору).

Задача-приймання виконаних робіт здійснюється уповноваженими представниками сторін та оформлюється актом здачі-приймання (п.4.1 Договору).

01.09.2022 між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору підряду № 01/09/2022 від 01.09.2022, в якій погодили п.1.1. Договору викласти у наступній редакції: Виконавець зобов`язується виконувати будівельні та ремонтні роботи на об`єкті замовника, який визначається додатковими угодами.

01.09.2022 між сторонами Договору №01/09/2022 від 01.09.2022 укладено Додаткову угоду №1, про наступне: 1.У зв`язку з виконанням об`ємів робіт «асфальтування дорожнього покриття», об`єкту Замовника, який знаходиться за адресою: місто Дніпро, вулиця Орловська, буд. 21, Сторони домовились про вартість робіт у сумі 462 400 грн. (Чотириста шістдесят дві тисячі чотириста гривень 00 копійок). 2. Порядок оплати суми відповідно до п. 1 дійсної Додаткової угоди наступний: 2.1. Передплата 100% від загальної суми згідно договору протягом 5 банківських днів. 3 Обсяг, характер та вартість робіт, передбачені в п. 1 додаткової угоди визначаються Договірною ціною, Додаток №1 до цієї Додаткової угоди, розрахованої в Локальному кошторисі, Додаток №2 до цієї Додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною Договору.

01.11.2022 між сторонами Договору №01/09/2022 від 01.09.2022 укладено Додаткову угоду №2, в якій погодили, що (п.7) у зв`язку з виконанням об`ємів робіт «асфальтування дорожнього покриття», об`єкту Замовника, який знаходиться за адресою: місто Дніпро, вулиця Орловська, буд. 21, Сторони домовились про вартість робіт у сумі 693000грн. 8.Порядок оплати суми відповідно до п. 1 дійсної Додаткової угоди наступний: 2.1. Передплата 100% від загальної суми згідно договору протягом 5 банківських днів. 9 Обсяг, характер та вартість робіт, передбачені в п. 1 додаткової угоди визначаються Договірною ціною, Додаток №1 до цієї Додаткової угоди, розрахованої в Локальному кошторисі, Додаток №2 до цієї Додаткової у годи, яка є невід`ємною частиною Договору.

В локальному кошторисі (Додаток №2 до Додаткових угод) визначено обсяг послуг асфальтування дорожнього покриття методом ямкового ремонту, місце проведення робіт.

Відповідно до Договірної ціни (Додаток 1 до Додаткової угоди №1 від 01.09.2022) на послуги асфальтування дорожнього покриття методом ямкового ремонту, погодженої сторонами, ціна робіт (включаючи заробітну плату, вартості матеріальних ресурсів, вартості експлуатації машин та механізмів та інвентаря, загальновиробничі ресурси) становить 462400,00грн.

Відповідно до Договірної ціни (Додаток 1 до Додаткової угоди №2 від 01.11.2022) на послуги асфальтування дорожнього покриття методом ямкового ремонту, погодженої сторонами, ціна робіт (включаючи заробітну плату, вартості матеріальних ресурсів, вартості експлуатації машин та механізмів та інвентаря, загальновиробничі ресурси) становить 693000грн.

На підтвердження виконання умов Договору №01/09/2022 від 01.09.2022 та Додаткових угод №1 та №2 складено та підписано сторонами акт здачі-приймання робіт №2 від 27.09.2022 на суму 462400,00грн., №6 від 30.12.2022 на суму 693000,00грн.

Вказані документи підписані керівниками підприємств, які уповноважені на здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств відповідно до Статутів.

Для оплати робіт, здійснених на виконання Договору №01/09/2022 від 01.09.2022 та Додаткових угод №1 та №2, контрагентом було виставлено рахунки на оплату (№3 від 27.09.2022, №5 від 01.11.2022, №1 від 09.09.2022, №6 від 11.11.2022, №7 від 21.11.2022№9 від 23.12.2022, №8 від 28.12.2022, №1 від 10.01.2023).

В акті перевірки зазначено, про що відсутній спір між сторонами, розрахунки проведено у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 , станом на 30.06.2023 по взаємовідносинам ПрАТ «АТП 11263» з ФОП ОСОБА_2 заборгованість відсутня.

Щодо господарських відносин ПрАТ «АТП 11263» з ФОП ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_3 ) судом досліджено такі документи та встановлено наступне.

01.06.2020 між ПрАТ «АТП 1126» (замовник) та ФОП ОСОБА_3 (підрядник) укладено договір №0106-1 від 01.06.2020 на виконання поточного ремонту доріг, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується надати такі послуги: асфальтування дорожнього покриття методом ямкового ремонту, вирівнювання поверхонь (послуги з поточного ремонту подвір`я (асфальтування) за адресою: вказаною в даному договорі, в терміни та на умовах, передбаченими цим договором.

Відповідно до п.3.1, п.3.2, п.3.4. Договору №0106-1 від 01.06.2020 роботи з асфальтування дороги за цим Договором будуть виконуватись за адресою: м. Дніпро, вул. Орловська, 21. Після завершення виконання робіт підрядник представляє замовнику підписаний зі свого боку акт виконаних робіт.

Ціна робіт підрядника за цим Договором складає 50000,00грн.

Згідно з актом наданих послуг від 12.06.2020 підрядником ФОП ОСОБА_3 здійснено послуги з асфальтування дороги на виконання Договору №0106-1 від 01.06.2020, і позивачем прийнято виконані роботи.

Вказані документи підписані керівниками підприємств, які уповноважені на здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств відповідно до Статутів.

Для оплати робіт, здійснених на виконання умов Договору №0106-1 від 01.06.2020, контрагентом було виставлено рахунок на оплату №1106 від 11.06.2020, на підставі якого позивачем здійснено оплату, що підтверджується платіжним дорученням АТ «УкрСиббанк» №00851 від 12.06.2020.

В акті перевірки зазначено, що розрахунки проведено у 2020 році на суму 50 000 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_3 у сумі 50000,00 грн., станом на 30.06.2023 по взаємовідносинам ПрАТ «АТП 11263» з ФОПІ ОСОБА_3 заборгованість відсутня.

Суд зазначає, що надані до матеріалів справи первинні документи бухгалтерського обліку мають всі необхідні реквізити та у повній мірі відображають зміст проведених господарських операцій.

Фактично вказані в акті перевірки порушення позивачем податкового законодавства в частині взаємовідносин у перевіряємий період з вказаними контрагентами зведені до висновків контролюючого органу про те, що витрати позивачем завищені, оскільки отримані послуги з ремонту основних засобів (покрівлі будівель) та послуг з асфальтування доріг є капітальними, однак такі висновки жодним чином не необґрунтовані ані в акті перевірки, ані під час судового розгляду.

Відповідно до пункту 14 П(С)БО 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92, первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта. Залишкова вартість основних засобів зменшується у зв`язку з частковою ліквідацією об`єкта основних засобів.

Згідно з пунктом 15 П(С)БО 7 «Основні засоби» витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

Приймання закінчених робіт з ремонту і поліпшення основних засобів (модернізація, добудова, реконструкція тощо) оформлюється актом приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів (пункт 29 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561).

За положеннями пунктів 30, 31, 32 Методичних рекомендацій рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об`єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, приймається керівником підприємства з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат. Зокрема, заміна окремих важливих компонентів (частин) основних засобів (двигунів тощо) може бути відображена як заміна об`єкта основних засобів, якщо термін корисного використання такої частини відрізняється від терміну корисного використання основних засобів, до яких належить цей компонент. У цьому випадку заміна такого компонента відображається капітальними інвестиціями у придбання нового об`єкту основних засобів і списанням заміненого об`єкту. Витрати на поліпшення основних засобів для відновлення майбутніх економічних вигод, очікуваних від їх використання, визнаються капітальними інвестиціями за умови, що балансова вартість активу не перевищує суми його очікуваного відшкодування.

Витрати на капітальний ремонт об`єктів основних засобів визнаються витратами звітного періоду. Такі витрати можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо витрати на значний огляд і капітальний ремонт можуть бути ідентифіковані з окремою замортизованою частиною (компонентом) основних засобів. Витрати на ремонт можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо ціна придбання активу вже відображає зобов`язання (необхідність) підприємства здійснити в майбутньому витрати для приведення активу до стану, в якому він придатний для використання. Наприклад, у разі придбання будівлі, яка потребує ремонту, витрати на ремонт приймаються на збільшення первісної вартості цієї будівлі до суми, яка може бути відшкодована від використання будівлі в майбутньому.

Вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов`язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об`єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об`єктом.

Прикладами такого поліпшення є:

а) модифікація, модернізація об`єкта основних засобів з метою подовження терміну його корисної експлуатації або збільшення його виробничої потужності;

б) заміна окремих частин устаткування для підвищення якості продукції (робіт, послуг);

в) впровадження ефективнішого технологічного процесу, що дозволить зменшити первісно оцінені виробничі витрати;

г) добудова (надбудова) будівлі, що збільшить кількість місць (площу) будівлі, обсяги та/або якість виконуваних робіт (послуг) чи умови їх виконання.

Відповідно до пункту 33 Методичних рекомендацій витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання (технічний огляд, технічне обслуговування, ремонт тощо), включаються до складу витрат звітного періоду.

З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що у перевіряємий період ФОП ОСОБА_1 надавав послуги з ремонту покрівлі, ФОП ОСОБА_2 - послуги з асфальтування дорожнього покриття методом ямкового ремонту, ФОП ОСОБА_3 - послуги з поточного ремонту подвір`я (асфальтування), на виконання умов Договорів №00057 від 01.11.2022, №01/09/2022 від 01.09.2022, №0106-1 від 01.06.2020 контрагенти не здійснювали реконструкцію, модифікацію, модернізацію чи заміну окремих частин устаткування, внесення в конструкцію змін, добудови (надбудови) будівлі. Фактично були виконані послуги з обстеження даху, видалення пошкоджених ділянок даху, покриття пошкоджених ділянок, вкладання м`якої кровлі та послуги з асфальтування дорожнього покриття методом ямкового ремонту, такі роботи не можуть кваліфікуватись як капітальний ремонт.

При цьому, як встановлено судом, витрати на ремонт покрівлі, дорожнього покриття методом ямкового ремонту пов`язані виключно з підтриманням цих об`єктів у робочому стані без збільшення економічного ефекту, а тому не було підстав для віднесення цих витрат до капітальних інвестицій.

Ураховуючи викладене, висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства у цій частині є непідтвердженим та безпідставним.

Щодо висновків контролюючого органу в частині господарських відносин ПрАТ «АТП 11263» з ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія».

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2019 між ПрАТ «АТП 11263» (покупець) та ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія» (постачальник) укладено договір №3001/19 від 30.01.2019, предметом якого постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність) на умовах, визнаних цим договором, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати на умовах, визначених цим договором, нафтопродукти (далі - товар) (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору №3001/19 від 30.01.2019 асортимент товару, його кількість та ціна погоджується постачальником та покупцем перед поставкою та зазначаються у відвантажувальних документах (видаткових накладних), які є специфікацією в розумінні статті 266 Господарського кодексу України та складають невід`ємну частину цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору №3001/19 від 30.01.2019 визначено, що загальна ціна цього Договору визначається вартістю поставленого товару протягом строку дії цього Договору. Вартість окремої партії товару погоджується постачальником та покупцем перед її поставкою та фіксується у видаткових накладних.

Товар поставляється погодженими партіями, що підтверджується видатковими накладними на товар, які підписуються представниками обох сторін (п.3.1 Договору).

Отже, умовами Договору №3001/19 від 30.01.2019 чітко визначено, що асортимент товару, його кількість та ціна зазначаються у відвантажувальних документах, якими є видаткові накладні, які є також специфікацією до цього договору. При цьому, умовами договору також передбачено, що кожна поставка партії товару підтверджується видатковими накладними на товар.

На виконання умов договору ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія» було здійснено постачання позивачу нафтопродуктів на підставі наступних видаткових накладних: ВН від 10.01.2019, ВН від 16.01.2019, ВН від 30.01.2019, ВН №СО від 06.02.2019, ВН від 27.02.2019, ВН №СН - 0000435 від 01.03.2019, ВН №С від 01.03.2019, ВН від 06.03.2019, ВН від 13.03.2019, ВН від 26.03.2019, ВН від 02.04.2019, ВН від 05.04.2019, ВН від 15.04.2019, ВН від 22.04.2019, ВН від 08.05.2019, ВН від 11.05.2019, ВН від 17.05.2019, ВН від 23.05.2019, ВН від 29.05.2019, ВН від 04.06.2019, ВН від 11.06.2019, ВН від 13.06.2019, ВН від 21.06.2019, ВН від 27.06.2019, ВН від 08.07.2019, ВН від 11.07.2019, ВН від 11.07.2019, ВН від 17.07.2019, ВН від 22.07.2019, ВН від 29.07.2019, ВН від 30.07.2019, ВН від 31.07.2019, ВН від 08.08.2019, ВН від 19.08.2019, ВН №3117 від 19.08.2019, ВН від 21.08.2019, ВН від 03.09.2019, ВН від 06.09.2019, ВН №3467 від 03.09.2019, ВН від 12.09.2019, ВН від 24.10.2019, ВН від 18.09.2019, ВН від 23.09.2019, ВН від 30.09.2019, ВН від 03.10.2019, ВН від 16.10.2019, ВН від 23.10.2019. ВН від 31.10.2019, ВН від 20.01.2020, ВН від 10.02.2020, ВН від 28.02.2020, ВН від 15.07.2020.

На адресу ПрАТ «АТП 11263» були складені наступні податкові накладні: від 30.01.2019 №7, від 04.06.2019 №10, від 06.02.2019 №27, від 06.03.2019 №33, віл 08.05.2019 №33, від 05.04.2019 №38, від 11.06.2019 №45, від 05.07.2019 №50, від 10.02.2020 №51, від 14.08.2019 №78, від 13.06.2019 №81, від 11.05.2019 №,8. від 15.04.2019 №100, від 17.05.2019 №104, від 20.01.2020 №111, від 11.07.2019 №120, від 27.02.2019 №136, від 08.08.2019 №153, від 27.02.2019, від 08.05.2019 №153, від 21.06.2019 №175, від 22.04.2019 №185, від 18.09.2019 №189, від 23.05.2019 №206, від 15.07.2020 №253, від 29.05.2019 №306, від 27.06.2019 №372, від 31.10.2019 №491; акцизні накладні: №4 від 30.01.2019, №15 від 06.02.2019, №44 від 27.02.2019, №69 від 06.03.2019, №295 від 05.04.2019, № 373 від 15.04.2019, №428 від 22.004.2019, №556 від 08.05.2019, №558 віл 11.05.2019, №622 віл 17.05.2019, №660 від 23.05.2019, №703 від 29.05.2019, №752 від 04.06.2019, №790 від 11.06.2019, №799 від 13.06.2019, №864 від 21.06.2019, №939 від 27.06.2019, №963 від 05.07.2019, №973 від 11.07.2019, №1341 від 10.02.2020, №2115 від 08.08.2019, №2453 від 14.08.2019, №5115 від 18.09.2019, №6676 від 15.07.2020, №7022 від 31.10.2019, №9603 від 20.01.2020, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за період січень - жовтень 2019 року, за період січень - лютий 2020 року та липень 2020 року відповідно.

Також, контрагентом було складено наступні рахунки на оплату: №36 від 06.02.2019, №300 від 13.03.2019, №2056 від 29.07.2019, №2369 від 19.08.2019, №3040 від 03.10.2019, №3193 від 16.10.2019, №3316 від 24.10.2019.

В акті перевірки відповідачем самостійно зазначено, що згідно з наданих до перевірки регістрів бухгалтерського обліку станом на 30.06.2023 по бухгалтерському рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками» по розрахункам з ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія» дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.

Суд зазначає, що надані до матеріалів справи первинні документи бухгалтерського обліку мають всі необхідні реквізити та у повній мірі відображають зміст проведених господарських операцій.

Фактично вказані в акті перевірки порушення позивачем податкового законодавства зведені до висновків контролюючого органу про відображення позивачем в бухгалтерському обліку недостовірних даних, а також не надання до перевірки ТТН та службових чеків.

Суд зазначає, висновки контролюючого органу не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Відповідачем в акті перевірки не зазначено, які з наданих позивачем до перевірки та досліджених під час перевірки первинних документів складені з порушеннями, не вказано, які порушення при їх складанні допущені, та які свідчать про недостовірність даних, відображених в бухгалтерському обліку.

Надання ж контролюючому органу належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Відповідна правова позиція неодноразово виснувалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 19.11.2019 у справі № 826/487/16, від 14.09.2021 у справі №820/11305/15, від 04.03.2024 у справі № 460/24957/22.

Під час розгляду даної справи судом не встановлено та відповідачем не доведено невідповідність вказаних первинних документів вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Крім того, на підтвердження перевезення зазначених нафтопродуктів до суду були надані наступні товарно-транспортні накладні: №2655/08 від 19.08.2019, №2673/08 від 21.08.2019, №2769/09 від 03.09.2019, №2832/09 від 12.09.2019, №2976/09 від 30.09.2019, №2980/09 від 30.09.2019, №3101/10 від 16.10.2019, №3166/10 від 23.10.2019, №442/02 від 03.02.2020, зауважень щодо їх оформлення відповідачем не зазначено, окрім ствердження про їх відсутність під час перевірки.

Однак, такі зауваження не враховуються судом, оскільки перелік вказаних ТТН самостійно зазначені контролюючим органом, як вбачається із змісту запиту №2, що виключає їх відсутність під час перевірки.

При цьому, посилання відповідача про відсутність ТТН не може свідчити про нереальність господарської операції, на чому наполягає відповідач.

Наявність або відсутність ТТН та недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про безтоварність господарської операції з придбання або продажу ТМЦ, якщо інші дані свідчать про рух активів або зміни у зобов`язаннях платника податків. ТТН є доказом факту перевезення (переміщення) товару, тому є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 02.03.2023 у справі №804/644/16, від 27.09.2023 у справі №380/14750/21.

Необґрунтованими, на переконання суду, є і посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах щодо контрагента ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія», оскільки вона носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічний правовий висновок неодноразово виснувався Верховним Судом також в постановах від 11.11.2021 у справі №813/1345/16, від 19.01.2021 у справі №808/1996/18, від 07.06.1022 у справі №826/11447/16, від 06.10.2021 у справі №120/847/20-а, від 27.04.2022 у справі №200/5932/19-а.

При цьому, посилання в акті перевірки на певні порушення податкового законодавства з боку вказаного контрагента для обґрунтування та доведення допушення порушень податкового законодавства позивачем є неприпустимим як за законодавством України, так і за міжнародними нормами.

Принцип індивідуальної відповідальності платника податків також застосував ЄСПЛ у рішеннях у справах «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії», «Булвес АД проти Болгарії», «Інтерсплав проти України», визначивши, що платник податків не може нести відповідальність за зловживання свого контрагента, якщо не буде доведено залученість цього платника до таких зловживань.

Зокрема, у пунктах 70, 71 рішення у справі «Булвес АД проти Болгарії» ЄСПЛ дійшов висновків, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності. Ураховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків з декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом з пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано до суду доказів того, що позивач приймаючи від контрагента та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності.

Відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків, не наведено будь-яких об`єктивних доводів щодо здійснення позивачем господарських операцій у спірний період за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Отже, висновок відповідача про завищення податкового кредиту з ПДВ та завищення витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Східна паливно-енергетична компанія» у періоді, що перевірявся, є протиправним.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 07.02.2024 № в частині визначення основного платежу в розмірі 918281,00 грн. та 218883,75 грн. штрафних санкцій, а також податкові повідомлення-рішення від 07.02.2024 №, від 07.02.2024 №, від 07.02.2024 № винесені відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не відповідають критеріям відповідно до частини другої статті 2 КАС України, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

При прийнятті рішення суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою, другою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 73 КАС України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 74 КАС України).

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу статті 76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Однак, відповідачем не доведено правомірності своїх рішень у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у сумі 22407,20грн.

З огляду на задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору в сумі 22407,20грн.

Керуючись 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «АТП 11263» (; місцезнаходження: 49052, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 21) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а) форми «Р» від 07.02.2024 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток підприємств» на 918281,00 грн. за основним платежем та на 218883,75 грн.- за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а) форми «ПН» від 07.02.2024 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а) від 07.02.2024 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а) форми «В4» від 07.02.2024 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а) на користь Приватного акціонерного товариства «АТП 11263» (; місцезнаходження: 49052, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 21) судові витрати з оплати судового збору в розмірі 22407,20грн. (двадцять дві тисячі чотириста сім гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.04.2025.

Суддя М.М. Бухтіярова