Справа № 640/17407/19
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р. м. Чернівці Справа № 640/17407/19

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 як фізичної особи-підприємця;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 як фізичної особи-підприємця;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням страхового стажу роботи ОСОБА_1 з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 як фізичної особи підприємця.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачем безпідставно не зараховано до його страхового стажу період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.01.2004 р. по 31.12.2012 р. Позивач стверджує, що не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаних періодів роботи до страхового стажу за порушення, вчинене страхувальником. З вказаних підстав позивач вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Відповідач заперечував проти задоволення та вказав, що причиною не врахування до страхового стажу даних за період з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 є відсутність звітів за вказаний період, поданих страхувальником. Також відповідач вказав, що позивач з 04.09.2015 р. перебуває в стані припинення, а тому пенсійний орган не може провести відповідну перевірку позивача. З вказаних підстав відповідач вказав про відсутність обставин для задоволення позовних вимог.

Рух справи у суді

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2019 року відкрито провадження по справі та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2019 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 р. продовжено розгляд адміністративної справи №640/17407/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2021 р., 16.12.2021 р., 23.06.2022 р., 27.10.2022 р., 06.12.2022 р. витребувано додаткові докази по справі.

На виконання вимог Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ справа була передана на розгляд та вирішення Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.03.2025 р. прийнято адміністративну справу №640/17407/19 до свого провадження та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

26.04.2019 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 як фізичної особи-підприємця та провести перерахунок пенсії з включенням цього періоду з дати призначення. У додатках вказано копії звітів та квитанцій про сплату податку за 2004-2011 р., копії податкових декларацій та квитанцій про оплату єдиного податку за 2012 р.(а.с. 11-12)

На вказану заяву відповідачем у листі від 23.05.2019 р. повідомлено, що причиною не врахування до страхового стажу даних за період з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 є відсутність звітів за вказаний період, поданих страхувальником. Вказано на необхідність за 2004-2010 роки подати заяву для проведення перевірки, за 2011-2012 р. провести відповідні виправлення шляхом подання звітів до податкового органу. (а.с. 14).

31.05.2019 р. позивач подав до пенсійного органу заяву про проведення перевірки нарахування страхових внесків за 2004-2010 роки. (а.с. 15).

Згідно листа пенсійного органу від 10.06.2019 р. вказано про відсутність законодавчих підстав для проведення перевірки позивача, оскільки позивач з 04.09.2015 р. перебуває в стані припинення. (а.с. 25).

Матеріали справи містять копії виписок про одержання 30.05.2019 р. податковим органом звітів за 2011-2012 роки. (а.с. 16).

Згідно листа пенсійного органу від 24.12.2021 р., на виконання ухвали суду, повідомлено, що інформація по ФОП ОСОБА_1 за період з 01 січня 2004 по 31 грудня 2010 в реєстрі застрахованих осіб ДРЗДСС відсутня, у зв`язку із чим, що страхувальник не звітував, на підтвердження чого надано довідку форми ОК-5. (а.с. 55-57).

Відповідно до листа ГУ ДПС у м. Києві від 14.11.2022 р., на виконання ухвали суду, повідомлено, що позивачем подано до податкового органу звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 та 2012 рік. Відповідно до наявної облікової справи позивача звіти та квитанції щодо сплати єдиного внеску за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2012 р. відсутні. (а.с. 66-67).

Відповідно до листа ДПС від 28.11.2022 р., на виконання ухвали суду, повідомлено, що позивачем подано 30.05.2019 р. до податкового органу звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 та 2012 рік. (а.с. 69-70).

Згідно листа пенсійного органу від 13.12.2022 р., на виконання ухвали суду, повідомлено, що копії звітів за періоди 2011, 2012 років по фізичній особіпідприємцю ОСОБА_2 немає можливості, однак надано роздруківки із електронних баз даних за 2011 р. та за 2012 про нарахування ЄСВ. За період з 01.01.2004 р. по 31.12.2010 р. страхувальник звітів не подавав. В підсистемі і ВЕБ ОССВ та АРМ ОСВВ по страхувальнику наявні дані щодо відрахувань 42% від сплати єдиного податку за період здійснення підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування 2004-2010 роки. В базі АРМ ОСВВ по ФОП ОСОБА_1 до картки «Сплата перероз. (спрощ.сист.)» внесено 15.05.2019 р. частину єдиного податку (42%) (код типу ставки « 8») за наступні періоди: з січня 2004 р. по грудень 2004 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2005 р. по грудень 2005 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2006р. по грудень 2006 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2007 р. по грудень 2007 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2008 р. по грудень 2008 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2009 р. по грудень 2009 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2010 р. по грудень 2010 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе). Надано завірену роздруківку картки особового рахунку позивача. (а.с. 77-82).

Мотивувальна частина

Згідно з ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі Закон № 1058-ІV) страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з п.2 ст. 11 Закону № 1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 5 ст. 14 Закону № 1058-ІV страхувальниками відповідно до цього Закону є застраховані особи, зазначені у пунктах 2, 3 і 13 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно з п. 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал.

03.07.1998 року Президентом України прийнято Указ Президента "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства" №727/98 (далі Указ №727/98).

Відповідно до п. 2 зазначеного Указу (чинного на час сплати позивачем єдиного податку у період з 01.04.2004 року по 31.12.2010 року) суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах:

- до місцевого бюджету - 43 відсотки;

- до Пенсійного фонду України - 42 відсотки;

- на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Згідно із п. 6 Указу №727/98 суб`єкт малого підприємства, який сплачує єдиний податок, не є платником податків, в тому числі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Дію Указу №727/98 припинено згідно із Законом України від 04.11.2011 року №4014-VІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності", який набрав чинності з 01.01.2012 року.

Судом встановлено, що 20.06.2018 р. позивачу видано пенсійне посвідчення, яке підтверджує призначення пенсії за віком.

26.04.2019 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 як фізичної особи-підприємця та провести перерахунок пенсії з включенням цього періоду з дати призначення. У додатках вказано копії звітів та квитанцій про сплату податку за 2004-2011 р., копії податкових декларацій та квитанцій про оплату єдиного податку за 2012 р.

На вказану заяву відповідачем у листі від 23.05.2019 р. повідомлено, що причиною не врахування до страхового стажу даних за період з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 є відсутність звітів за вказаний період, поданих страхувальником. Вказано на необхідність за 2004-2010 роки подати заяву для проведення перевірки, за 2011-2012 р. провести відповідні виправлення шляхом подання звітів до податкового органу.

31.05.2019 р. позивач подав до пенсійного органу заяву про проведення перевірки нарахування страхових внесків за 2004-2010 роки.

Згідно листа пенсійного органу від 10.06.2019 р. вказано про відсутність законодавчих підстав для проведення перевірки позивача, оскільки позивач з 04.09.2015 р. перебуває в стані припинення.

На підставі матеріалів справи встановлено, що у підсистемі і ВЕБ ОССВ та АРМ ОСВВ по страхувальнику наявні дані щодо відрахувань 42% від сплати єдиного податку за період здійснення підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування 2004-2010 роки. Зокрема, позивачем внесено 15.05.2019 р. частину єдиного податку (42%) (код типу ставки « 8») за наступні періоди: з січня 2004 р. по грудень 2004 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2005 р. по грудень 2005 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2006р. по грудень 2006 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2007 р. по грудень 2007 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2008 р. по грудень 2008 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2009 р. по грудень 2009 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе); січня 2010 р. по грудень 2010 р. в сумі 1008 грн (єдиний податок за себе).

Крім того, позивачем подано 30.05.2019 р. до податкового органу звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 та 2012 рік.

Таким чином, суд встановив, що здійснюючи підприємницьку діяльність у період з 01.01.2004 року по 31.12.2012 року, позивач не звітував та не сплачував ЄСВ, оскільки відповідні дії позивач вчинив лише у травні 2019 року.

Предметом спору в даній справі є оскарження дій пенсійного органу в частині не зарахування до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 як фізичної особи-підприємця. При цьому, із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 як фізичної особи-підприємця та проведення перерахунку пенсії позивач звернувся до відповідача 26.04.2019 р. Однак, на момент подання вказаної заяви позивач не надав доказів подання звітів та сплати ЄСВ за спірний період, оскільки такі дії позивач вчинив у травні 2019 р., а саме 15.05.2019 р. було внесено частину єдиного податку (42%) в сумі 1008 грн щорічного платежу за 2004-2010 роки. Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 та 2012 рік позивачем подано до податкового органу 30.05.2019 р. Заяву про проведення перевірки нарахування страхових внесків за 2004-2010 роки позивач подав до пенсійного органу 31.05.2019 р., тобто після вжитих заходів зі сплати ЄСВ. Отже, на момент подання 26.04.2019 р. заяви про перерахунок пенсії та зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 були відсутні докази та обставини сплати ЄСВ за спірний період, а дії відповідача щодо не зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача були правомірними.

Позивач не надав суду належних доводів та доказів на підтвердження сплати та подання звітів з ЄСВ за період з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 на момент призначення пенсії чи на момент подання заяви від 26.04.2019 р. про перерахунок пенсії, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Поряд із цим, позивач на підставі внесених платежів з ЄСВ та поданих звітів за спірний період має можливість повторно звернутись до пенсійного органу про перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012.

Щодо доводів позивача про те, що він не може нести відповідальність за несплату страхових внесків, яку несе підприємство-страхувальник суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах за період провадження підприємницької діяльності з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 страхувальником виступав саме позивач як фізична особа-підприємець, який був зобов`язаний за себе сплачувати страхові внески як самозайнята особа.

Таким чином, позивач не навів переконливих доводів на підтвердження заявлених позовних вимог, що вказує на відсутність підстав для його задоволення.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що на момент подання позивачем заяви від 26.04.2019 р. про перерахунок пенсії та зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01 січня 2004 по 31 грудня 2012 були відсутні докази та обставини сплати ЄСВ за спірний період, а тому дії відповідача щодо не зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача на той момент були правомірними. З вказаних підстав суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідач не поніс відповідні витрати з розглядом справи, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України та пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду"" рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ).

Суддя Т.М. Брезіна