Справа № 564/611/25
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/611/25

Рядок статзвіту № 140

15 квітня 2025 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді

Грипіч Л.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у волинській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Управління патрульної поліції у волинській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що у відповідності до постанови поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Філюка М.М. від 31.01.2025 серія ЕНА №3974250 по справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне.

Вважає вказану постанову незаконною, такою, що не відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, ухвалену за відсутності доказів, а тому вважає її такою, що підлягає скасуванню.

Заперечує факт вчинення ним 31.01.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказує, що дійсно, перебуваючи в с.Звірів, Луцького району, Волинської області, рухався з дозволеною швидкістю і до Постанови не долучено доказів, що свідчили б про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Також вказує, що в порушення вимог статті 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з вини працівника поліції, при розгляді справи 31.01.2025, за відсутності навіть часу, він об`єктивно не зміг користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

З наведених підстав просить скасувати Постанову поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Філюка М.М. від 31.01.2025 серія ЕНА №3974250 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 17.02.2025 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, вирішено проводити розгляд без повідомлення сторін та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов відповідно до вимог ст.162, 175 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем Управлінням патрульної поліції у волинській області, подано відзив на позов, у якому вказав, що підставою винесення спірної постанови було те, що під час несення служби поліцейським під час вимірювання швидкості лазерним приладом TruCam LTI 20/20 ТС001006 було виявлено факт порушення Правил дорожнього руху України, а саме 31.01.2025 об 11 год 10 хв на автомобільній дорозі Е-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», в с.Звірів, 106 км, транспортний засіб Toyota Hilux, номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 106 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 56 км.

У зв`язку з цим водія було зупинено, поліцейський підійшов до водія та представився, пояснив суть правопорушення, підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, які визначені Правилами дорожнього руху.

Після встановлення особи водія поліцейським було прийнято рішення провести розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки за ст.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, позивачу було роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надано можливість надати пояснення, заявляти клопотання, знайомитись з матеріалами справи, користуватись правовою допомогою адвоката та іншого фахівця в галузі права, однак позивач не забажав скористатись своїми правами, клопотань не заявляв.

Вважає, що поліцейський діяв правомірно, винесена ним постанова є законною, під час розгляду справи поліцейським було використано належні докази перевищення позивачем швидкості, а саме покази сертифікованого та допущеного до використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ТС001006, а тому постанова від 31.01.2025 серія ЕНА №3974250 по справі про адміністративне правопорушення скасуванню не підлягає.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ЕНА №3974250, 31.01.2025, об 11:10 год, у с.Звірів, вул.Київська 40, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більше, як на 50 ком/год, а саме рухався зі швидкістю 106 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 TC 0010061, чим порушив п.12.4 ПДР.

Дії ОСОБА_1 за постановою кваліфіковано за ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідальність за порушення вказаним вимог правил дорожнього руху України передбачена ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та передбачає застосування санкції у виді накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому будь-яких доказів того, що позивач рухався без перевищення встановленого обмеження швидкості в населеному пункту більше ніж на 50 кілометрів позивач суду не надав. Усі доводи позивача зводяться до того, що останній заперечує факт вчинення ним правопорушення і що поліцейськими не надано доказів вчинення ним правопорушення.

При цьому судом встановлено, що на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме перевищення встановленої швидкості руху в населеному пункті більше ніж на 50 км/год, за що позивача було зупинено поліцейським, відповідачем надано належні та допустимі докази.

Зокрема, швидкість руху позивача вимірювалась за допомогою технічного пристрою TruCam LTI 20/20 TC 0010061, можливість використання якого підтверджується: листом Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 04.10.2018 №04/03/03-3878; листом Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 №11299/41/2/02-2018 Про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху; Сертифікатом перевірки типу, виданим 26.12.2018 ДП «Всеукраїнський Державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів»; Сертифікатом відповідності, виданим 23.12.2020 ДП «Всеукраїнський Державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів»; Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/31122 від 04.07.2024, виданим ДП «Всеукраїнський Державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів».

При цьому суд враховує, що з оглянутого судом відеозапису _kF000_0131_110905, здійсненого за допомогою лазерного вимірювача швидкості технічного пристрою TruCam LTI 20/20 TC 0010061, чітко вбачається, що автомобіль Toyota Hilux, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 106 км/год, а рух вказаного транспортного засобу в межах населеного пункту підтверджується доданими до відзиву фотознімками та інформацією щодо координат.

Відтак, суд не приймає до уваги доводи позивача про відсутність доказів вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Також суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що останньому не було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки такі доводи повністю спростовуються долученим до відзиву відеозаписом export-w170xз з портативної нагрудної камери поліцейського, який чітко фіксує факт роз`яснення поліцейського прав позивачу, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, після чого поліцейський повторно з`ясовує у позивача, чи не бажає останній заявити клопотання чи скористатись правовою допомогою, на що позивач відмовляється, мотивуючи тим, що він оскаржуватиме постанову і суд все вирішить.

Суд також звертає увагу, що відеозапис чітко фіксує доводи позивача про те, що він рухався по трасі, і якщо траса проходить через населений пункт, то чи є необхідність зменшувати швидкість, чим фактично погоджується із вчиненим порушенням.

Тобто, факт перевищення швидкості позивачем доведено належними та допустимими доказами і на спростування зазначених доводів відповідача позивач жодних доказів не надав і судом таких доказів не здобуто.

Відтак, суд розцінює доводи позивача про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як намагання уникнути відповідальності.

Суд дійшов переконливого висновку, що позивач порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а відтак поліцейський правомірно виніс відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3974250 від 31.01.2025.

Разом з тим, відповідно до ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно примітки до вказаної статті Кодексу, її положення не застосовуються до правопорушень, передбачених, зокрема, частиною четвертою статті 121 цього Кодексу.

При цьому суд враховує, що в кожному конкретному випадку слід вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи ту обставину, що вчинене позивачем порушення не потягло за собою будь-яких наслідків, що негативно вплинули на громадський порядок, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, а тому, на підставі ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе змінити захід стягнення, застосований згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3974250 від 31.01.2025 та обмежитись усним зауваженням.

Відтак, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.22, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.123, 139, 241-246, 250, 251, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у волинській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Винесену 31 січня 2025 року поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Філюком Максимом Миколайовичем відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3974250, в часині застосування стягнення у виді штрафу скасувати та на підставі ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення обмежитись щодо ОСОБА_1 усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів (ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України) з дня його проголошення.

Повне рішення складено 15 квітня 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч