Справа № 520/17234/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р. Справа № 520/17234/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Шевченко О.В.) від 13.01.2025 року по справі № 520/17234/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАКІ-СТАР

до Харківської митниці

про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ ЛАКІ-СТАР, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:

визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000272;

визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товару від 13.06.2024 року №UA807000/2024/000402/3.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що прийняті Харківською митницею рішення про коригування митної вартості товару від 13.06.2024 року №UA807000/2024/000402/3 та картку-відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000272 є протиправними, необґрунтованими, тому підлягають скасуванню в судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 року по справі № 520/17234/24 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці від 13.06.2024 року №UA807000/2024/000402/3.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці №UA807200/2024/000272.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАКІ-СТАР" () судові витрати в розмірі 9127 (дев`ять тисяч сто двадцять сім) грн. 02 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ().

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "ЛАКІ-СТАР" (набережна Гімназійна, 24, офіс 1109, м. Харків, ) зареєстроване в якості юридичної особи (а.с. 32).

03.09.2020 року між TOB ЛАКІ-СТАР у якості Покупця та Weihai Longfeng Silica Gel Co., ltd, China у якості Продавця укладено Контракт № 33, за змістом якого сторони домовились про наступне:

п. 1.1. Продавець зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується оплатити і прийняти на умовах FOB Qingdao товар в кількості та асортименті, вказаному в інвойсі на кожну партію.

п. 2.1. Ціна товару вказується в інвойсі і встановлюється в доларах США. Ціни розуміються на умовах FOB Qingdao і включають вартість тари, упаковки і маркування.

У додатку № 5 від 25.12.2023 року до Контракту № 33 від 03.09.2020 року Продавець та Покупець домовились доповнити Контракт № 33 новим пунктом 2.4: Покупець сплачує партії товару згідно інвойсу № 2023РТ09 на умовах відстрочки платежу терміном 30 днів з моменту отримання товару. Оплата здійснюється в доларах США. Ця умова поширюється лише на партії товарів за інвойсами № 2023РТ09.

З метою митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно умов вищевказаного Контракту, декларантом було подано до Харківської митниці електронну митну декларацію від 18.03.2024 24UA2UО для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено на умовах вищевказаного Контракту (а.с. 32 - 34).

На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, разом із декларацією було подано наступні документи: Пакувальний лист б/н від 20.12.2023 року; 0380 (Рахунок-фактура) 2023РТ09 від 20.12.2023 року; 0705 (Коносамент) 233694565 від 08.01.2024 року; 0730 (Автотранспортна накладна) б/н від 07.03.2024 року; 0821 (Супровідний документ ТІ) 24PL322080NS6IG4Е9 від 06.03.2024 року; 0861 (Сертифікат про походження товару) С70760 від 23.12.2023 року; 0862 (Декларація про походження товару) 2023РТ09 від 20.12.2023 року; 3004 (Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг) № 3 від 26.02.2024 року; 3004 (Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг) № 7 від 18.03.2024 року; 3007 (Документ, що підтверджує вартість перевезення товару) б/н від 06.03.2024 року; 4104 (Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу) № 33 від 03.09.2020 року; 4207 (Договір про надання послуг митного брокера) № 167 від 11.12.2015 року; 5216 (Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про відсутність озоноруйнівних речовин та фторованих парникових газів у товарах) б/н від 18.03.2024 року; 9610 (Копія митної декларації країни відправлення) 00009870 від 04.01.2024 року.

18.03.2024 посадовою особою митного поста Барабашово до спецпідрозділу митниці (Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД) був направлений запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товару № 1 за ЕМД № UA807200/2024/004512.

Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

18.03.2024 Управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД направлено позивачу повідомлення, в якому зазначалося наступне: "... В зв`язку з надходженням до ВКМВ УМПКМВМТРЗЕД запиту з ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару № 1 в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСАУР (Порядок здійснення аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476). У відповідності до вимог п. 5 ст. 55 та п. 4 ст. 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів; На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: причини зменшення фактурної вартості товару 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації (транспортно-експедиційні рахунки, заяви перевезення, договори тощо); 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476.

В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР Інспектор 2006 пропонується надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. З метою обміну наявної в митному органі інформації, повідомляю, що згідно програмного комплексу АСМО Інспектор, мінімальна митна вартість ідентичного/подібного товару митне оформлення якого вже здійснено в максимально наближений термін складає: тов. №1= 1, 52 $/кг." (а.с. 35 - 37).

18.03.2024 року відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000236/2 (а.с. 40 - 41).

Відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000272 від 18.03.2024 року (а.с. 38 - 39).

ТОВ ЛАКІ-СТАР скористався правом на випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до положень частини статті 55 МКУ за електронною митною декларацією від 18.03.2024 №UA807200/2024/004546 та в порядку статті 55 МК України направив до Харківської митниці заяву про надання додаткових документів від 06.06.2024 (вих. № 0606/24-01) на підтвердження заявленої митної вартості товару за ЕМД від 18.03.2024 24UA2UО, разом з якою подано наступні документи: прайс-лист на поставлений товар станом на 25.12.2023 року; сертифікат походження на поставлений товар №С70760; висновок ДП ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ № 015481 за вих. № 3-2/266 від 04.06.2024 року; копія платіжного доручення в іноземній валюті № 40 від 11.04.2024 року; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 632 за Березень 2024 р. - Травень 2024 та картки рахунку 632 Картка рахунку 632 за Березень 2024 р. - Травень 2024 р., засвідчені підписом бухгалтером TOB ЛАКІ-СТАР; копія листа Weihai Longfeng Silica Gel со., ltd, China; копія сертифікату кінцевого бенефіціара Weihai Longfeng Silica Gel со., ltd, China та його перекладу; копія реєстраційного сертифікату Weihai Longfeng Silica Gel со., ltd, China; копія митної декларації країни відправлення з перекладом; копія коносаменту № 233694565; супровідний лист (транзитна декларація) T1 №24PL322080NS6IG4E9; товарно-транспортна накладна CMR б/н; довідка про транспортні витрати ТОВ МЕЛІОРА ШИППІНГ від 18.03.2024 року; копія рахунку на оплату № 3 від 26 лютого 2024 року; копія платіжної інструкції № 56 від 26.02.2024 року; рахунок на оплату № 7 від 18 березня 2024 р.; копія платіжної інструкції № 98 від 19.03.2024 року; копія договору транспортного експедирування № 0503-1 від 15.02.2024 року; договір № 0103/24 про організацію перевезень автомобільних транспортом від 28.02.2024 року; договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом № 610-ДУ-12/06/23 від 12 червня 2023 року; договір транспортного експедирування № 16.03.2023-1; копія договору транспортного експедирування № 190722-1 від 19 липня 2022 року; копія договору транспортного експедирування № ВК-16072022 від 15.07.2022 року.

За результатами розгляду заяви ТОВ "ЛАКІ-СТАР" від 06.06.2024 (вих. № 0606/24-01) та наданих до неї додаткових документів, листом Харківської митниці від 12.06.2024 повідомлено позивача, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000236/2 буде скасовано та винесено нове рішення про коригування митної вартості товару відповідно до вимог рішення органу вищого рівня (а.с. 42 - 43).

Так, рішенням Харківської митниці про результати розгляду скарги від 11.06.2024 року скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 18.03.2024 року №UA807000/2024/000236/2 (а.с. 224 - 230).

Харківською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 13.06.2024 року UA807000/2024/000402/3 (а.с. 44 - 45), в якому зазначено причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог cт.: 54, 55, 57, 58-63 Митного кодексу України, а саме:

невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

наявні попередні митні оформлення по даному суб`єкту ЗЕД, по даному зовнішньоекономічному контракту (від 03.09.2020 № 33), за даним кодом товару за УКТ ЗЕД , по даному виробнику BestCat та торговій марці WEIHAI LONGFENG SILICA GEL CO. LTD., за резервним методом (на підставі інформація про попередні митні оформлення, як зазначено в ДМВ-2);

п. 7.4 Контракту від 03.09.2020 № 33 передбачено, що всі доповнення і поправки до Контракту будуть дійсні, якщо вони зроблені в письмовій формі і підписані представниками обох сторін. Слід зазначити, що у додатку від 25.12.2023 № 5 до Контракту відсутні підписи уповноважених представників Weihai Longfeng Silica Gel Co., Ltd та TOB ЛАКІ-СТАР, що може свідчити про недійсність такого додатку та суперечить вимогам cт. 207 Цивільного кодексу України Вимоги до письмової форми правочину та вищезазначеному пункту Контракту: відсутні документи, передбачені умовами пп. 4.2, 6.4 договору транспортного експедирування № ВК-16072022 від 15.07.2022, що позбавляє можливості митний орган упевнитись в повноті наданих експедитором послуг та понесених при ньому витрат, у тому числі передбачених п. 6.1 вищезазначеного договору:

декларантом додатково не надано будь-яких роз`яснень щодо правильності розподілу транспортних витрат: в наданому рахунку на оплату від 18.03.2024 № 7 відсутня інформація щодо вартості винагороди експедитора за межами митної території України, що не відповідає пп. 8 п. 29 Наказу Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 та інформації, зазначеної в листі Державної фіскальної служби України від 15.03.2016 № 5591/6/99-99-19-03-02-15:

відсутня заявка, передбачена умовами пп. 2.1.4 договору транспортного експедирування № 0503-1 від 15.02.2024;

відсутня заявка, передбачена умовами п. 3.1.1 договору № 0103/24 про організацію перевезень автомобільним транспортом від 28.02.2024;

відсутня заявка, передбачена умовами п. 2.1.4 договору транспортного експедирування № 16.03.2023-1;

відсутнє Замовлення на перевезення, передбачене умовами п. 2.1.1 договору транспортного експедирування № 190722-1 від 19.07.2022;

прайс-лист від 20.12.2023 б/н не можна вважати прайс-листом, тому що цей документ містить лише п`ять позицій, що безпосередньо є даною партією товару, - відповідно інвойсу від 20.12.2023 № 2023РТ09. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок виробника/виробників, умови поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються продажу товарів;

не є достатнім підтвердженням заявленої декларантом митної вартості оцінюваного товару лист ДП Держзовнішінформ від 04.06.2024 № 3.2/266 щодо вартості товару, оскільки не є висновком про якісні та вартісні характеристики товару через невідповідність вимогам cт. 12 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні від 12.07.2001 р. № 2658-111 зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту № 1 Засади оцінки майна та майнових прав, затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440 зі змінами, які є обов`язковими для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності;

митна декларація країни відправлення від 04.01.2024 №00009870 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує митну вартість товару, оскільки не засвідчує факт його експорту через відсутність в такій декларації дати експорту та відміток митних органів країни відправлення;

відсутні каталоги, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) від виробника товару.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням від 13.06.2024 року UA807000/2024/000402/3 про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті електронної митної декларації №UA807200/2024/000272, позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаними вище позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п. п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Крім того, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному, з урахуванням вимог митного законодавства щодо необхідності проведення процедури митних консультацій.

Надаючи оцінку доводам апелянта, колегія суддів зазначає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту було надано повний пакет документів, відповідно до переліку, закріпленого частиною 2 статті 53 МК України.

При цьому, слід враховувати, що ст. 53 МК України, якою врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 по справі № 809/1884/16.

Так, судовим розглядом встановлено, що на підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, разом із декларацією було подано наступні документи: Пакувальний лист б/н від 20.12.2023 року; 0380 (Рахунок-фактура) 2023РТ09 від 20.12.2023 року; 0705 (Коносамент) 233694565 від 08.01.2024 року; 0730 (Автотранспортна накладна) б/н від 07.03.2024 року; 0821 (Супровідний документ ТІ) 24PL322080NS6IG4Е9 від 06.03.2024 року; 0861 (Сертифікат про походження товару) С70760 від 23.12.2023 року; 0862 (Декларація про походження товару) 2023РТ09 від 20.12.2023 року; 3004 (Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг) № 3 від 26.02.2024 року; 3004 (Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг) № 7 від 18.03.2024 року; 3007 (Документ, що підтверджує вартість перевезення товару) б/н від 06.03.2024 року; 4104 (Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу) № 33 від 03.09.2020 року; 4207 (Договір про надання послуг митного брокера) № 167 від 11.12.2015 року; 5216 (Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про відсутність озоноруйнівних речовин та фторованих парникових газів у товарах) б/н від 18.03.2024 року; 9610 (Копія митної декларації країни відправлення) 00009870 від 04.01.2024 року.

Додатково, підприємством позивача надавалися до митного органу такі документи: прайс-лист на поставлений товар станом на 25.12.2023 року; сертифікат походження на поставлений товар №С70760; висновок ДП ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ № 015481 за вих. № 3-2/266 від 04.06.2024 року; копія платіжного доручення в іноземній валюті № 40 від 11.04.2024 року; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 632 за Березень 2024 р. - Травень 2024 та картки рахунку 632 Картка рахунку 632 за Березень 2024 р. - Травень 2024 р., засвідчені підписом бухгалтером TOB ЛАКІ-СТАР; копія листа Weihai Longfeng Silica Gel со., ltd, China; копія сертифікату кінцевого бенефіціара Weihai Longfeng Silica Gel со., ltd, China та його перекладу; копія реєстраційного сертифікату Weihai Longfeng Silica Gel со., ltd, China; копія митної декларації країни відправлення з перекладом; копія коносаменту № 233694565; супровідний лист (транзитна декларація) T1 №24PL322080NS6IG4E9; товарно-транспортна накладна CMR б/н; довідка про транспортні витрати ТОВ МЕЛІОРА ШИППІНГ від 18.03.2024 року; копія рахунку на оплату № 3 від 26 лютого 2024 року; копія платіжної інструкції № 56 від 26.02.2024 року; рахунок на оплату № 7 від 18 березня 2024 р.; копія платіжної інструкції № 98 від 19.03.2024 року; копія договору транспортного експедирування № 0503-1 від 15.02.2024 року; договір № 0103/24 про організацію перевезень автомобільних транспортом від 28.02.2024 року; договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом № 610-ДУ-12/06/23 від 12 червня 2023 року; договір транспортного експедирування № 16.03.2023-1; копія договору транспортного експедирування № 190722-1 від 19 липня 2022 року; копія договору транспортного експедирування № ВК-16072022 від 15.07.2022 року.

Надаючи оцінку доводам митного органу про те, що наявні попередні митні оформлення по даному суб`єкту ЗЕД, по даному зовнішньоекономічному контракту (від 03.09.2020 № 33), за даним кодом товару за УКТ ЗЕД , по даному виробнику BestCat та торговій марці WEIHAI LONGFENG SILICA GEL CO. LTD., за резервним методом (на підставі інформація про попередні митні оформлення, як зазначено в ДМВ-2), колегія суддів зазначає наступне.

Так, для митних цілей згідно із положеннями ст. 59 МК України під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики, 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва, 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до положень Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказ Мінфіну України від 24.05.2012 № 598:

«Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.»

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 р. у справі № 520/10381/2020.

Судовим розглядом встановлено, що в графі 33 рішень про коригування митної вартості, що оскаржується, номер та дата митної декларації, яка прийнята в якості джерела для коригування митної вартості, та ціна в доларах США за 1 кг товару, не зазначена.

Колегія суддів зазначає, що згідно з описом графи 33 розділу 2 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 598, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Суд зазначає, що в спірних рішеннях відповідач не зазначив наявну в митного органу докладну інформацію щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення таких сумнівів, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Надаючи оцінку доводам митного органу в частині того, що п. 7.4 Контракту від 03.09.2020 № 33 передбачено, що всі доповнення і поправки до Контракту будуть дійсні, якщо вони зроблені в письмовій формі і підписані представниками обох сторін, але у додатку від 25.12.2023 № 5 до Контракту відсутні підписи уповноважених представників Weihai Longfeng Silica Gel Co., Ltd та TOB ЛАКІ-СТАР, що може свідчити про недійсність такого додатку та суперечить вимогам cт. 207 Цивільного кодексу України Вимоги до письмової форми правочину та вищезазначеному пункту Контракту: відсутні документи, передбачені умовами пп. 4.2, 6.4 договору транспортного експедирування № ВК-16072022 від 15.07.2022, що позбавляє можливості митний орган упевнитись в повноті наданих експедитором послуг та понесених при ньому витрат, у тому числі передбачених п. 6.1 вищезазначеного договору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абз. 13 ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Згідно з абзацами 3-5 ст. 6 цього Закону, зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. У разі експорту послуг (крім транспортних) зовнішньоекономічний договір (контракт) може укладатися шляхом прийняття публічної пропозиції про угоду (оферти) або шляхом обміну електронними повідомленнями, або в інший спосіб, зокрема шляхом виставлення рахунка (інвойсу), у тому числі в електронному вигляді, за надані послуги. Повноваження представника на укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) може випливати з доручення (довіреності), установчих документів, договорів та інших підстав, які не суперечать цьому Закону. Дії, які здійснюються від імені іноземного суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності України, уповноваженим на це належним чином, вважаються діями цього іноземного суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності. Для підписання зовнішньоекономічного договору (контракту) суб`єкту зовнішньоекономічної діяльності не потрібен дозвіл будь-якого органу державної влади, управління або вищестоящої організації, за винятком випадків, передбачених законами України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Дослідивши зміст додатку від 25.12.2023 № 5 до контракту № 33 від 03.09.2020, суд звертає увагу, що на цьому додатку проставлені печатки сторін правочину - покупця та продавця товару.

Доказів на підтвердження фіктивності або удаваності поставки товару, митний орган не наводить.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 08.08.2023 у № 810/692/17 виклав позицію щодо того, що за наявності проставлення печатки підприємства, формальні неточності у поданому документі не можуть слугувати підставою для коригування вартості товару в разі, якщо інші документи в сукупності підтверджують задекларовану позивачем митну вартість.

В межах спірних правовідносин суд враховує, що факт поставки підтверджується іншими документами, які надавалися позивачем як до митного органу, так і до суду першої інстанції, зокрема, рахунком-фактурою № 2023РТ09, експортною митною декларацією, пакувальним листом, тощо.

Що стосується доводів митного органу щодо оформлення документів про транспортні витрати, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно з наказом МФУ від 24 травня 2012 року № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» до зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Колегія суддів зазначає, що законом не визначено доказ (докази), виключно якими імпортер повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому рахунок на оплату транспортних послуг, довідка про транспортні витрати, договір про надання транспортних послуг є допустимим доказом для підтвердження витрат на перевезення.

Аналогічні висновки щодо законодавчого визначення переліку документів, якими підтверджуються транспортні витрати в межах заявленої імпортером митної вартості товарів викладений у постанові Верховного Суду від 31.05.2019 по справі № 804/16553/14.

З матеріалів справи судом встановлено, що вартість наданих позивачу послуг з перевезення Товару підтверджується наданими підприємством позивача документами, у тому числі договором транспортного експедирування № ВК-16072022 від 15.07.2022 року, укладеного між позивачем та TOB ТОВ МЕЛІОРА ШИППІНГ, довідкою про транспортні витрати ТОВ МЕЛІОРА ШИППІНГ від 18.03.2024 року. Вартість наданих послуг з перевезення Товару також була сплачена позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями № 56 від 26.02.2024 року та платіжною інструкцією № 98 від 19.03.2024 року.

У довідці про транспортні витрати від 18.03.2024 року визначено, що сума перевезення Товару становить: 83225.36 гривень з порту Циндао (Китай) в порт Гданськ (Польща) (морський фрахт); 160615.50 гривень з Гданськ (Польща) - ЧОП (Україна), а/м НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Реальність надання послуг з перевезення Товару підтверджується транспортними документами, у тому числі коносаментом № 233694565; транзитною декларацією ТІ №24PL322080NS6IG4E9; товарно-транспортною накладною CMR б/н, пакувальним листом за рахунком-фактурою №2023РТ09 від 20.12.2023 року.

Таким чином, наданими позивачем як до митного органу, так і до суду документами, які містять всі необхідні відомості для встановлення транспортних витрат в повній мірі підтверджено факт надання послуг транспортних послуг з перевезення товару, їх оплату.

Доводи митного органу щодо відсутності заявки на перевезення товару суд відхиляє, оскільки сама по собі заявка на транспортне перевезення не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість перевезення товару, а є лише передумовою виконання взятих на себе експедитором зобов`язань та ніяк не впливає на визначення митної вартості товарів.

Надаючи оцінку доводам відповідача про те, що прайс-лист від 20.12.2023 б/н не можна вважати прайс-листом, тому що цей документ містить лише п`ять позицій, що безпосередньо є даною партією товару, - відповідно інвойсу від 20.12.2023 № 2023РТ09, колегія суддів зазначає, що такі документи як прайс-листи складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а, отже, у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2022 року у справі № 810/3667/15.

Що стосується тверджень митного органу про неможливість врахування висновку ДП Держзовнішінформ №015481 за вих. №3-2/266 від 04.06.2024, суд зазначає, що згідно з пунктом 1 Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440 (зі змінами), Національний стандарт № 1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

В свою чергу, ДП Держзовнішінформ не є суб`єктом оціночної діяльності і не здійснює діяльність з оцінки майна, а також не здійснює рецензування звітів про оцінку майна, а тому не зобов`язане у своїй діяльності керуватися вищевказаним стандартом.

При цьому, ДП Держзовнішінформ уповноважене наказом від 02.05.2018 № 608 Міністерства економічного розвитку і торгівлі здійснювати моніторинг цін на зовнішньому та внутрішньому товарних ринках, досліджувати динаміку цінових процесів на ринках та відповідність контрактних (зовнішньоторговельних) цін кон`юнктурі світового ринку.

ДП Держзовнішінформ є експертною організацією, уповноваженою Міністерством економічного розвитку і торгівлі здійснювати моніторинг цін на зовнішньому та внутрішньому товарних ринках, досліджувати динаміку цінових процесів на ринках та відповідність контрактних (зовнішньоторговельних) цін кон`юнктурі світового ринку, у зв`язку із цим експертні висновки ДП Держзовнішінформ підлягають врахуванню під час підтвердження митної вартості товару.

Додатково позивач наголошував на тому, що всі необхідні документи вже наявні у відповідача у відповідних листах на повідомлення, які також відповідачем не враховано.

Що стосується доводів відповідача про те, що митна декларація країни відправлення від 04.01.2024 №00009870 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує митну вартість товару, оскільки не засвідчує факт його експорту через відсутність в такій декларації дати експорту та відміток митних органів країни відправлення, колегія суддів зазначає, що копія митної декларації країни відправлення не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до частини 2 статті 53 МК України, а може лише додатково надаватися митному органу виключно у випадку, передбаченому частиною 3 статті 53 МК України за її наявності, проте, відсутність такого документу не впливає на митну вартість, оскільки він не містить відомостей, необхідних для перевірки митної декларації.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 815/6805/17.

Що стосується посилання митного органу на спрацювання ризиків АСАУР, що вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів, колегія суддів зазначає, що спрацювання певних профілів ризиків таких систем саме собою не може свідчити про неправильне визначення митної вартості товару декларантом. А наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди раніше випущені товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення декларантом, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Таким правовий висновок викладений, зокрема, в постанові Верховного Суду від 23.09.2021 р. у справі № 814/1043/16.

Враховуючи те, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів, а також про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000272 та рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товару від 13.06.2024 року №UA807000/2024/000402/3 є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 року по справі № 520/17234/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) В.В. Катунов І.М. Ральченко