Справа № 148/416/25
Суддя: Штифурко Л. А.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/416/25
Провадження №2-а/148/27/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано в його інтересах та від його імені представником, адвокатом Кравець Вітою Анатолівною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Тульчинський відділ державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

Адвокат Кравець В.А. в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 05.02.2025 на телефон позивача надійшло повідомлення, що його рахунок 2*45 арештувала виконавча служба. Для з`ясування обставин, за яких позивачу арештовано рахунок, 10.02.2025 позивач звернувся до Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), де йому того ж дня вручили копії заяви про відкриття виконавчого провадження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.01.2025 №101 та постанови 24/2197 від 30.08.2024, а також копію постанови про відкриття виконавчого провадження №77038822 від 30.01.2025.

Зі змісту постанови №24/2197 за справою про адміністративне правопорушення, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 30.08.2024, слідує, що 23.08.2024 під час здійснення оповіщення громадян групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено, що у військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_1 відсутній військово-обліковий документ, що є порушенням абз. 3 пп.10-1 п 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних, резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487. У звязку з чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000,00 гривень. В постанові дата вручення її копії не зазначена, підпису позивача не містить, дата набрання законної сили не зазначена. Вказано, що ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув.

Адвокат Кравець В.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає, що постанова №24/2197 від 30.08.2024 незаконна, підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що обґрунтовує наступним.

Позивач не є військовозобов`язаною особою, оскільки вироком Апеляційного суду Сумської області у кримінальній справі № 1-16/2002 від 30.05.2002 був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів та підлягав виключенню з військового обліку відповідно до п. 6 ч. 6. ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції до набрання чинності Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової мобілізації та військового обліку»). Відповідно до вказаної законодавчої норми виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

18.05.2024 набув чинності Закон України №3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової мобілізації та військового обліку», яким п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключено.

Згідно з ст. 37 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, однак не виключені з військового обліку.

За змістом ч. 2 ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Зазначає, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутність військово-облікового документу, однак, факт вчинення вказаного правопорушення позивачем повністю спростовується такими доказами: вироком Апеляційного суду Сумської області у кримінальній справі № 1-16/2002 від 30.05.2002, відомостями з додатку Резерв + про виключення з військового обліку, що означає, що особа втрачає статус військовозобов`язаного та на неї не поширюються обов`язки з військового обліку. Рішення про виключення з військового обліку є остаточним, особа не повинна знову ставати на військовий облік, окрім випадку, коли вона робить це добровільно.

Оскільки ОСОБА_2 був виключений з військового обліку, то повторному взяттю на такий облік він не підлягає, а отже правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних, резервістів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, зокрема, абз.3 пп10-1 п 1, які стосуються виключно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на позивача не поширюються.

Повторне взяття на військовий облік позивача на підставі чинного закону, який вже був виключений з обліку є дією, яка погіршує його існуюче становище, обмежує його конституційні права і свободи.

Оскільки відповідачем, при винесенні спірної постанови неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, то оскаржувана постанова прийнята відповідачем не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, основана на припущеннях і в порушення прав позивача, є протиправною та відповідно підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Кравець В.А., позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Вважає, що працівники ТЦК самі мали виключити ОСОБА_1 з військового обліку, оскільки він був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів. Крім того, вважає, що відсутність військово-облікового документу у ОСОБА_1 не підтверджена належними доказами, а саме відеозаписом. Особи, зазначені в протоколі, не можуть бути свідками вчиненого правопорушення, адже вони є працівниками ТЦК та СП. Не заперечила того факту, що військово-обліковий документ у ОСОБА_1 відсутній, однак повязує це з тим, що він невійськовозобовязаний.

Представник третьої особи Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявою про відкладення судового засідання до суду не звертався.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявою про відкладення судового засідання до суду не звертався.

10.03.2025 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 не визнаються з наступних підстав.

23.08.2024 під час здійснення оповіщення громадян, групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що у військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_1 відсутній при собі військово-обліковий документ.

З огляду на вказану обставину, а також враховуючи відсутність можливості отримання персональних даних ОСОБА_1 шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно- комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, ОСОБА_1 було запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому встановлено, що у ОСОБА_1 відсутній військово-обліковий документ, а також він сам не перебуває на військовому обліку, що становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу КУпАП. У звязку з виявленим фактом, з метою притягнення до адміністративної відповідальності, 23.08.2024 головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 складено протокол №Т/24/1251 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про свої права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, так як йому була вручена копія протоколу.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу №Т/24/1251 та надання письмових пояснень, ОСОБА_3 було залучено двох свідків, які засідчили даний факт.

На розгляд справи у призначений час ОСОБА_1 не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Враховуючи зазначене вище, справа була розглянута у відсутність ОСОБА_1 та 30.08.2024 винесена постанови №24/2197 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП у вигляді адміністративного стягнення у розмірі 17 000,00 грн.

Відсутність ОСОБА_1 на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання не означає про відсутність у нього обов`язку дотримуватися законів України, зокрема, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Твердження адвоката Кравець В.А., що ОСОБА_1 «не є військовозобов`язаною особою, т.я. вироком Апеляційного суду Сумської області у кримінальній справі №°1- 16/2002 від 30.05.2002 року був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого та особливого тяжкого злочинів», є помилковими.

Той факт, що ОСОБА_1 23.08.2024 не перебував на військовому обліку, не означає, що він був з нього виключений та не підлягає взяттю на облік. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження виключення його з військового обліку. Позивач не скористався своїм правом на виключення з обліку на момент дії старої редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де це було передбачено статтею 37. Доказом виключення ОСОБА_1 з військового обліку міг слугувати військово- обліковий документ, як в електронній формі, так і на бланку, з відповідною відміткою про виключення і тільки за наявності відповідних відомостей в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Однак такого документу позивач надати не може, оскільки на військовому обліку він не перебував, відповідно, його виключення з обліку було неможливим.

Станом на день складання протоколу відносно ОСОБА_1 законних підстав для виключення з військового обліку у нього не було, проте, у відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 все одно підлягає взяттю на військовий облік. Не перебуваючи на військовому обліку, не маючи військово-облікового документу, у відповідності до Правил військового обліку, своєю бездіяльністю ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Враховуючи викладене представник відповідача просить відмовити у задоволені вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.(а.с. 46-48, 68-70).

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, з копії протоколу № Т/24/1251 від 23.08.2024 про адміністративне правопорушення вбачається, що 23.08.2024, під час здійснення оповіщення громадян, групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що у громадянина України ОСОБА_1 відсутній військово-обліковий документ.

Також з даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в каб. №21 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14:00 год. 30.08.2024. Від надання пояснень, зауважень, підписання та отримання протоколу ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що наявні їх підписи в протоколі. (а.с. 35).

Вказані в протоколі № Т/24/1251 від 23.08.2024 обставини підтверджуються відеозаписами, доданими відповідачем до відзиву на позовну заяву в електронній формі, які містяться в АСДС.

Згідно копії постанови № 24/2197 від 30.08.2024, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (а.с. 7 зв.бік-8), судом встановлено, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн., у зв`язку з вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, за наступних обставин.

23.08.2024 під час здійснення оповіщення громадян групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено, що у військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_1 відсутній військово-обліковий документ, що підтверджується рапортом старшого групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , відеозаписом нагрудної камери старшого групи оповіщення.

З метою притягнення до адміністративної відповідальності, 23.08.2024 головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , було складено адміністративний протокол № Т/24/1251 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Про те, що розгляд справи про вчинення ним, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП відбудеться 30 серпня 2024 року о 14 год. 00 хв. в кабінеті № 21 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , повідомлений, що підтверджується підписами свідків у протоколі № Т/24/І251. Окрім цього, ОСОБА_8 був вручений примірник протоколу, а також роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені в ст. 268 КУпАП та статті 63 Конституції України, що підтверджується підписами свідків у протоколі № Т/24/1251.

На розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 не прибув, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Не маючи військово-облікового документа, ОСОБА_7 не виконав своїх обов`язків, які передбачені абз.3 пп.10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.10.2022 №1487, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Копія вказаної вище постанови 02.12.2024 направлена ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 поштовим зв`язком згідно копії супровідного листа № 7693 (а.с. 52).

Згідно копії заяви про відкриття виконавчого провадження від 08.01.2025 №101 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням прийняти постанову № 24/2197 від 30.08.2024 до виконання (а.с. 7).

Згідно копії постанови державного виконавця Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.01.2025 на підставі постанови № 24/2197 від 30.08.2024 відкрито виконавче провадження № 770388 про стягнення з ОСОБА_9 штрафу в розмірі 34000 грн. (а.с. 9).

Копія вказаної вище постанови 30.01.2025 направлена Тульчинським ВДВС ОСОБА_8 поштовим зв`язком згідно копії супровідного листа (а.с. 8 зв.бік).

Відповідно до копії вироку Апеляційного суду Сумської області № 1-16/2002 від 30.05.2002 ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, п.п.9, 12 ч. 2 ст. 115 до позбавлення волі строком 10 років 6 місяців (а.с. 10 зв.бік 16).

Згідно роздруківки скріншоту з реєстру Оберіг ОСОБА_7 не на обліку. Інформація в реєстрі неповна. Рекомендовано звернутися в ТЦК за місцем реєстрації або постійного проживання для уточнення даних. Запит на ВЛК недоступний (а.с. 17).

Вирішуючи даний спір, суд виходить із такого.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; взяття громадян на військовий облік, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3).

Військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Частиною 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. 6 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, що була чинною до 17.05.2024 включно, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Станом на 23.08.2024 приписи ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з 18.05.2024 не містять такої підстави для виключення з військового обліку, як попереднє засудження особи до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

При цьому, за змістом п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин (23.08.2024), взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку.

У пункті 4 Порядку № 560 передбачено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

На момент виникнення спірних правовідносин, строк проведення мобілізації продовжено. Це є загальновідомими обставинами, які в силу ч.3 ст. 78 КАС України, доказуванню не підлягають.

Вирішуючи спір, суд керується приписами законодавства, чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Так, судом встановлено, що за вироком Апеляційного суду Сумської області № 1-16/2002 від 30.05.2002 ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, п.п.9, 12 ч. 2 ст. 115 до позбавлення волі на строк 10 років і 6 місяців (а.с. 10 зв.бік 16).

Разом з тим, жодних доказів, які б підтверджували виключення з військового обліку ОСОБА_1 на цій підставі відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, що була чинною до 17.05.2024, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд вважає, що станом на 23.08.2024 ОСОБА_7 є військовозобов`язаним, оскільки підлягає взяттю на військовий облік відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, а отже є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП.

Частина 3 ст. 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Відповідно до ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Відповідно до Указу президента України №64/2022 введено воєнний стан з 24.02.2022, який триває і по теперішній час.

Отже, 23.08.2024 (дата вказана у протоколі) діяв особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

При цьому, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року (набрав чинності 18 травня 2024 року) було внесено зміни до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме передбачено, що: 1)військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження; 2) у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до п.п. 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Процедура перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних і резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи, організація медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби закріплена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Відповідно до п. 25 Порядку громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Згідно з п. 49 вищевказаного порядку у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

З аналізу вказаних правових норм можна зробити висновок, що призовники, військовозобов`язані та резервісти зобов`язані не лише мати військово-обліковий документ як такий, а мати відповідний документ при собі та пред`являти його за вимогою уповноважених осіб.

Відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024 передбачено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України " Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа (п.1).

Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): 1) в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); - у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ (п. 2 Порядку № 559).

Згідно п. 3 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).

Згідно п. 14 Порядку № 559 військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках, зокрема, якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст - військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру. (пункт 17 Порядку № 559)

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Докази, надані сторонами по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, з досліджених в ході судового розгляду доказів в їх сукупності суд доходить висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 при притягненні ОСОБА_1 30.08.2024 до адміністративної відповідальності діяв правомірно.

На переконання суду, відповідно до чинного законодавства позивач ОСОБА_1 має статус військовозобов`язаного, зобов`язаний стати на військовий облік, мати військово-обліковий документ та предявити його за вимогою у передбачених законом випадках.

Доводи представника позивача про те, що він не є військовозобов`язаною особою та вимоги Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» на нього не поширюються, суд вважає безпідставними. Посилання представника позивача про те, що ОСОБА_2 був виключений з військового обліку не знайшли свого підтвердження, адже належних доказів цьому не надано.

Згідно норм законодавства, документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку, є військово-обліковий документ. Копія вироку, на яку посилається позивач, не є та не може бути таким доказом, а свідчить лише про засудження за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Наявні в справі матеріали свідчать про те, що 23.08.2024 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 був відсутній військово-обліковий документ. Цей факт також не заперечувався представником позивача і в судовому засіданні з посилання на те, що ОСОБА_1 на військовому обліку не перебував.

Отже, суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Посилання представника позивача на те, що протокол складено у відсутність позивача, що він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи безпідставні та спростовуються матеріалами справи, в тому числі і свідками, які розписались у протоколі про те, що ОСОБА_1 відмовився отримати копію протоколу. При цьому зміст протоколу, в тому числі і про місце розгляду справи, доведено до його відома, що зафіксовано відеозаписом.Крім того, сам факт відсутності у ОСОБА_1 військово-облікового документу не спростовано в судовому засіданні.

За таких обставин суд доходить висновку про необгрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та правомірність дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, то судові витрати суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72-77, 79, 90, 139, 205, 242-246, 286 КАС України, статтями 7, 9, 210, 235, 245, 247, 215, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 293 КУпАП, Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024, Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , який подана в його інтересах та від його імені представником, адвокатом Кравець Вітою Анатолівною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Тульчинський відділ державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне рішення складено 14.04.2025.

Суддя Л.А. Штифурко