Справа № 200/8933/24
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Справа№200/8933/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

визнати бездіяльність щодо незастосування при призначенні пенсії по інвалідності з 15.01.2024 показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021, 2022, 2023 роки протиправною;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 15.01.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії по інвалідності, тобто за 2021, 2022, 2023 роки з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила що отримувала пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення". Проте після переведення на пенсію за віком по інвалідності за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідачем протиправно розраховано пенсійні виплати із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 роки, що суттєво вплинуло на загальний розмір виплат. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її конституційні права на соціальний захист, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та власних інтересів.

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою від 03 лютого 2025 року замінено відповідача у справі на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ), витребувано докази, розгляд справи розпочато спочатку.

Відповідач надав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 вказаного Закону, але із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зазначає, що «обчислення пенсії» у правовому розумінні тотожний терміну «призначення пенсії», а не перерахунку, тому величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії. Оскільки вид пенсії, за віком, не змінюється, відсутні підстави для перерахунку пенсії. Повторна вимога про призначення пенсії не передбачена жодною правовою нормою, та не може бути взята до уваги відповідачем.

Третя особа надала пояснення по справі, в якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 з 06.04.2015 по 14.01.2024 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788, тому відсутні підстави для застосування частини третьої статті 35 Закону № 1058.

Позивач надала відповідь на відзив та заперечення на пояснення, в якому звернула увагу на неточності, вказані у відзиві та поясненні третьої особи. Підтримала доводи позовної заяви та просила їх задовольнити.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до наведених норм, враховуючи здійснення судочинства в умовах збройної агресії проти України та період відпустки головуючого у справі, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З 01.07.2014 отримувала пенсію по інвалідності 3 групи від загального захворювання відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі довідки МСЕК №10 ААВ 517384.

З 06.04.2015 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно з рішенням Пенсійного фонду України № 25 від 15.12.2023, в якому зазначено шифр пенсії 201, вид пенсії «Пенсія за вислугу років», умови призначення - «ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Для розрахунку пенсії було враховано середній показник заробітної плати за 2014- 2016 роки, який склав 3764,40 грн.

З 19.11.2020 на підставі довідки МСЕК 12 ААВ № 221024 (огляд первинний) позивачу встановлено 3 групу інвалідності по 30.11.2022.

З 01.12.2022 на підставі довідки МСЕК 12 ААВ № 795458 (огляд повторний) позивачу встановлено 3 групу інвалідності по 30.11.2023.

З 01.12.2023 на підставі довідки МСЕК 12 ААГ № 547207 (огляд повторний) позивачу встановлено 3 групу інвалідності безстроково.

15.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності та відпрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. За результатом розгляду заяви від 15.01.2024 ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком (як доцільний варіант) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

В листі Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.09.2024 №23933-22676/В-02/8-0500/24 на звернення позивача зазначено, що на підставі заяви від 15.01.2024 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та використано середній показник заробітної плати за 2014-2016 роки, який складає 3764,40 грн.

В рішенні № 25 від 23.01.2024, зазначено наступне: шифр пенсії 431, вид пенсії «Пен.по інв. (в р.пен.за в.)», умови призначення - «ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для обчислення пенсії по інвалідності призначеної у 2024 році враховано середній показник заробітної плати за 2014-2016 роки, який складає 3764,40 грн.

У відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.09.2024 №23933-22676/В-02/8-0500/24 зазначено, зокрема, що:

- пунктом 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено,що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України;

- не передбачено застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021-2023 роки, при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності;

- при переведенні з одного виду пенсії на інший врахована заробітна плата відповідно до статті 40 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернулась із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає, що згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року № 1058 (далі - Закон № 1058-IV), він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно зі статтею 9 Закону № 1058-IV за рахунок коштів ПФУ в солідарній систем призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 27 Закону 1058-IV для обчислення пенсії береться показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною 3 статті 35 Закону 1058-IV, якщо виплату пенсії особі з інвалідністю було припинено у зв`язку з відновленням здоров`я або якщо вона не отримувала пенсії внаслідок нез`явлення на повторний огляд без поважних причин, то в разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня встановлення інвалідності знову за умови, що після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. Якщо минуло більше п`яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп=Зс х(Ск:К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з пунктами 2, 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.

Водночас, частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина 3 статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Разом з цим, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) висловив правову позицію стосовно того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

Як свідчать матеріали справи, первинно позивачу пенсію було призначено пенсію по інвалідності 3 групи від загального захворювання відповідно до статті 30 Закону № 1058-ІV.

Проте з 06.04.2015 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Через більш ніж п`ять років після припинення виплат пенсії по інвалідності позивачу знову встановлено статус особи з інвалідністю.

Таким чином за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернулась вперше після досягнення 60 років, оскільки отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а з моменту припинення виплат пенсії по інвалідністю минуло більше п`ять років, відповідно до частини 3 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тому судом не приймаються доводи відповідача та третьої особи, оскільки мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV.

При цьому статтею 9 Закону № 1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим частина 3 статті 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування в спірних правовідносинах норм частини 3 статті 45 Закону № 1058-ІV. Позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду України від 29.11.2016 (справа №133/476/15-а), постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 (справа № 876/5312/17, провадження №11-731апп18) та постанові Верховного Суду від 13.02.2019 (справа №265/7301/16-а).

Також аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 29.03.2023 по справі № 240/4170/19 адміністративне провадження № К/9901/2463/20.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно застосовано при розрахунку пенсії позивачки за віком показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статі 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968,96 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () щодо незастосування при призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 15.01.2024 показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021, 2022, 2023 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 15.01.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії по інвалідності, тобто за 2021, 2022, 2023 роки з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов