Справа № 690/134/25
Суддя: Линдюк В. С.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 690/134/25
Провадження № 2-а/690/4/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Багачеве

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа інспектор Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Максим Журавський, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу від 25.02.2025 року серії ЕНА № 4143807,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом за змістом якого просить скасувати постанову серії ЕНА № 4143807, винесену 25.02.2025 року, винесену інспектором Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки вона винесена формально з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права, за відсутності будь-яких доказів порушення ним вимог Правил дорожнього руху щодо керування автомобілем, будучи не пристебнутим ременем пасивної безпеки, та не увімкнення сигналу світлового покажчика повороту при з`їзді з дороги при русі по колу.

Ухвалою від 27.03.2025 року відкрито провадження в даній справі та витребувано в Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області матеріали адміністративної справи, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час розгляду справи, у розумінні ст. 268 КАС України, в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від їх імені до суду не надходило.

Звенигородським РВП ГУНП в Черкаській області 01.04.2025 року отримано примірник позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження в справі від 01.04.2025 року, однак відзиву на позовну заяву, а також матеріали адміністративної справи, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 25.02.2025 року серії ЕНА № 4143807, до початку розгляду справи до суду не надано.

Положеннями ч. 3 ст. 162 КАС України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи адміністративного позову, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановивши фактичні обставини справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 287, ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи органу Національної поліції про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено особою, відносно якої її винесено, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП та змісту п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1988 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змінами та доповненнями), суд розглядаючи скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що за змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення, з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн., так як він 25.02.2025 року о 08 год. 31 хв., у порушення вимог пп. в) п 2.3 Правил дорожнього руху, керував автомобілем Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_1 , не будучи пристебнутим ременем пасивної безпеки, та рухаючись по вул. Рижанівській в м. Звенигородка в порушення вимог п. 9.4 Правил дорожнього руху при з`їзді з дороги з рухом по колу не увімкнув світловий покажчик повороту.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до абз. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до змісту пп. в) п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) (далі Правила дорожнього руху), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, крім іншого, зобов`язаний під час руху на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до змісту вимог п. 9.4 Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру).

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26.04.2018 року в справі № 338/1/17, саме по собі описання в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови, а також наявність у діях позивача 25.02.2025 року складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд враховує наступне.

Позивачем не заперечувався факт керування 25.02.2025 року близько 08 год. 31 хв. по вул. Рижанівській в м. Звенигородка автомобілем Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_1 , та зупинки його працівниками поліції, тож вказане не підлягає доказуванню згідно приписів ч. 1 ст. 78 КАС України.

Водночас представником відповідача ні відзиву на позовну заяву, ні витребуваних судом матеріалів адміністративної справи, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, не надано, як наслідок, не спростовано доводи позивача щодо безпідставної зупинки його транспортного засобу та відсутності в його діях складу правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Третьою особою письмових пояснень щодо доводів незаконності оскаржуваної постанови, яка ним винесена, у визначений в ухвалі від 27.03.2025 року строк, суду не надано.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.07.2020 року в справі № 463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню в справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на вказане, за відсутності доказів порушення ОСОБА_1 пп. в) п. 2.3, п. 9.4 Правил дорожнього руху, суд вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Таким чином, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість та правомірність рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі оскаржуваної постанови за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП КУпАП.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає недоведеним наявність події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якими кваліфіковано діяння ОСОБА_1 , як наслідок, оскаржувана ним постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 25.02.2025 року серії ЕНА № 4143807 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та не надано доказів понесення інших судових витрат, у розумінні ст. 132 КАС України, відсутні підстави для їх стягнення з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 122, 251, 256, 280, 293, 294 КУпАП та ст.ст. 4, 9, 11, 77, 78, 132, 139, 159-163, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4143807 від 25.02.2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 25.02.2025 року адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 10.03.2017 року територіальним підрозділом Державної міграційної служби України № 7117, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Звенигородський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, адреса місцезнаходження: вул. Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області.

Третя особа: інспектор Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Максим Журавський, адреса місця роботи: вул. Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області.

Суддя Линдюк В.С.