Справа № 160/33411/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку за нормами частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 р. №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви від 23.06.2022 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком на пільгових умовах, за нормами частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 р. №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати припинення, а саме з 01.09.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю припинення виплати пенсії та відмови у призначенні вже призначеної пільгової пенсії за віком, за списком №2, через відсутність необхідного пільгового стажу. Позивач вказує, що весь наявний трудовий стаж підтверджено записами трудової книжки, в той час як пільговий характер виконуваємих робіт підтверджено уточнюючими довідками та рішенням Комісії ПФУ з підтвердження пільгового стажу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
06.01.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області до суду надіслано відзив на позовну заяву в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог з посиланням на те, що рішенням Відповідача 1 від 23 червня 2022 року, позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За результатами повторного розгляду заяви та з урахуванням листа Відповідача 2 при відпрацюванні акту зустрічної перевірки, прийнято рішення Відповідачем 1 від 11 жовтня 2024 року, про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю пільгового стажу в металургійному виробництві чорних металів.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.08.2012 року перебувала на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 23.06.2022 року по 31.08.2024 року отримувала пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення».
Пенсію на пільгових умовах Відповідачем-2 було призначено на підставі заяви позивачки про призначення пенсії від 23.06.2022 року, до якої, зокрема, було надано документи за періоди роботи з 03.11.1999 р. по 02.10.2012 р. та з 11.10.2012 р. по 05.05.2022 р. машиністом крану металургійного виробництва (працівник провідних професій), а саме: трудову книжку НОМЕР_2 , дата заповнення 03.11.1999 р., довідку видану TOB «ВО «ОСКАР» від 05.05.2022 року № 1081 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності в трудової книжки або відповідних записів у ній, за період роботи з 11.10.2012 р. по 05.05.2022 р., та рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09 червня 2022 року № 4 про підтвердження періодів роботи з 03.11.1999 по 30.11.1999, з 01.04.2000 по 02.10.2012, для зарахування до пільгового стажу відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 11.10.2024 р. №88, за результатами повторного розгляду моєї заяви від 23.06.2022 р., мені було відмовлено у призначенні пенсії на підставі пункту 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення».

Зазначене рішення містить, зокрема, наступну інформацію: «Згідно листа управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0400-010310-9/179525 від 04.09.2024 повторно розглянуто звернення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 23.06.2022 (зареєстроване за № 4631) на призначення пенсії згідно ч, 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі-Закон № 1058), розглянуто.

Встановлено: Заявниця працює.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний, робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років...

...Відповідно до наданих документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, військовий квиток, документи про стаж), страховий стаж заявника складає 25 років 04 місяці 11 днів, стаж на гарячих роботах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складає - 21 рік 11 місяців 11 днів. -

До страхового стажу зараховано всі періоди роботи згідно наданих документів.

До пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно наданих документів окрім періодів, коли заявниця перебувала у відпустках без збереження заробітної плати та періодів простою згідно пільгової довідки № 1159 від 28.08.2024, виданої за результатами зустрічної перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії (акт №0400-011006-1/16588 від 05.08.2024).

Прийняти рішення: відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами ч. З ст. 114 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу в металургійному виробництві чорних металів...».

Не погодившись з відмовою позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною 2 ст.114 Закону №1058-ІV передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 зазначеної статті визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії до набрання чинності Законом №1058-ІУ визначались статтею 14 Закону № 1788-XII, пунктом 1 якої передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (від ділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підстави припинення та поновлення виплати пенсії передбачене статтею 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV).

Так, згідно із положеннями частини першої зазначеної статті виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Можливість припинення виплати пенсії без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення та зазначення однієї з підстав, перелічених у ст. 49 Закону, чинним законодавством України не передбачена.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 243/6391/17, від 07.02.2019 у справі № 408/2686/17, від 30.05.2019 у справі № 425/1485/17, від 17.08.2021 у справі № 235/1083/17.

Частиною 3 статті 4 Закону №1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерел формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон №1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом №1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Підстави припинення та поновлення виплати пенсії врегульовано статтею 49 Закону № 1058-IV. Відповідно до частини 1 зазначеної статті виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Аналіз наведеної норми свідчить, що виплата пенсії припиняється лише на підставі відповідного рішення територіальних органів Пенсійного фонду або суду.

При цьому, перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії лише у випадках прямо передбачених законом.

Записами трудової книжки серія НОМЕР_2 , дата заповнення 03.11.1999 р. підтверджуються періоди роботи з 03.11.1999 по 30.06.2000, з 01.07.2000 по 02.10.2012, з 11.10.2012 по 14.03.2023, які за загальним обрахунком складають більше 22 років, на посадах машиніст кранів металургійного виробництва (працівник провідних професій), які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту З статті 114 Закону № 1058-ІУ.

Окрім того, рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09 червня 2022 року №4 було прийнято рішення про підтвердження періодів роботи з 03.11.1999 по 30.11.1999, з 01.04.2000 по 02.10.2012, для зарахування до пільгового стажу відповідно до 3 статті 114 Закону №1058-ІУ.

З копії форми РС-право, стаж для розрахунку права, врахований за результатами розгляду моєї заяви від 23.06.2022р., вбачається, що до пільгового стажу металургія, провідні професії (20) зараховано 22 роки 01 місяць 25 днів.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку № 22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Верховним Судом у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

З аналізу наведених норм судом встановлено, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, відтак, неточності у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача.

Суд зазначає, що незарахування спірного пільгового стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки чи іншої документації. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних трудового стажу позивача.

Отже, суд вважає, що відповідачем 1 не доведено наявність підстав для припинення виплати пенсії та відповідно відмови у її призначенні за результатом повторного перегляду поданої у 2022 році заяви. Відповідачами не доведено подання недостовірних відомостей позивачкою, не надано доказів притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб пенсійного органу, якими підтверджено наявність у позивача пільгового стажу та призначено пільгову пенсію за віком.

Разом з тим, суд вважає безпідставною вимогу про зобов`язання відповідача 1 призначити пенсію за віком, оскільки скасування рішення про припинення виплату пенсії є належним способом захисту та відновлення порушеного права особи на отримання соціального захисту.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані представника позивачки, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, а також встановлених у справі обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1211,20 грн.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 807,46 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 11.10.2024 р. №88 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 р. №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви від 23.06.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд. 22-В, м. Луцьк, 43026, ) поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виплату пенсії за віком на пільгових умовах, за нормами частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 р. №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати припинення, а саме з 01.09.2024.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд. 22-В, м. Луцьк, 43026, ) судові витрати з оплати судового збору в розмірі 807,46 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна