Справа № 160/30364/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЗонової Л.В.
представника позивача представника відповідача представник третьої особи Сізонов Є.С. Мосесов А.Р. Скосарев І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства "Комбінат "Салют" Державного агентства резерву України" (ДП "Комбінат "Салют") до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов позов Державного підприємства "Комбінат "Салют" Державного агентства (ДП "Комбінат "Салют") до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань повноти нарахування плати за землю за результатами якої складено акт №1501/04-36-07-01/14373220 від 03.06.2024р. Не погоджуючись із висновками викладеними в акті перевірки, позивачем були подані письмові заперечення. Листом від 03.07.2024 відповідачем було розглянуті заперечення позивача. Також 16.07.2024 на адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення, складене на підставі акту перевірки та яким загальну суму боргу позивача встановлено в розмірі 11183578,21 грн. Рішенням про результати розгляду скарги, ДПС України податкове повідомлення-рішення від 08.07.2024 року залишено без змін, а скаргу без задоволення. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення позивач вважає протиправним, оскільки вважає, що при використанні витягів №1203-0287-НГО та №1203-0288-НГО задля розрахунку заниження земельного податку за земельну ділянку площею 14,3317 га за 2018 рік на загальну суму 8946862,57 грн. в тому числі за період з 01.06.2018 по 31.12.2018 на суму 8946862,57 грн. ГУ ДПС у Дніпропетровській області невірно визачено суму грошового зобовязання. На даний час жодних змін у видах цільового використанні земельної ділянки не відбувалось. Тому ДП "КОМБІНАТ "САЛЮТ" у період часу 2018 року здійснювало правомірне та обгрунтоване нарахування податку зі сплати за землю, який сплачується до бюджету своєчасно в повному обсязі та встановлений термін у відповідності до ПК України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач у відзив на позов визнає, що витяги про нормативну грошову оцінку №1203-0287-НГО та №1203-0288-НГО, які сформовано 12.03.2019 відділом у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області складені з порушенням. Позивач вважає, що відповідач при розрахунку земельного податку за земельну ділянку площею 14,3317 га протиправно використав сформовані ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області витяги №1203-0287-НГО та № 1203-0288-НГО.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 року позовну заяву залишено без руху після відкриття.
Від Дніпровської міської ради надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що Дніпровською міською радою були прийняті рішення: від 06.12.2017 року №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», строк дії до 01.03.2018 року; від 21.02.2018 року №8/30 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 року №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста». Дане рішення набрало чинності з 01.03.2018 року. Даними рішеннями були визначені ставки оподаткування земельних ділянок в залежності від виду цільового призначення земель. Відповідно до пунктів 286.1, 286.2 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Пунктом 289.1. статті 289 ПК України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. З 01.01.2017 року процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначена Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489 (далі - Порядок). Пунктом 5 розділу ІІ Порядку визначено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі КВЦПЗ 2010 року. Відповідно до примітки 2 до Додатку 1 Порядку у разі, якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0. 17.07.2018 року набрав чинності наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27.03.2018 року №162, яким внесено зміни до додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, а саме: цифри « 2,0» замінено цифрами « 3,0». Таким чином, з 01.01.2017 року визначення Кф знаходиться у прямій залежності від коду КВЦПЗ 2010 року, відомості про який містяться у Державному земельному кадастрі. У разі відсутності таких відомостей при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки має застосовуватись Кф « 2,0», а з 17.07.2018 року - « 3,0». Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 21.02.2018 №8/30 в 2018 році ставка земельного податку для земельних ділянок з невизначеним видом цільового призначення складала 3,0 % нормативної грошової оцінки землі.
Від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що рішення Дніпровської міської ради від 21.02.2018 року №8/30 з Регламентом Дніпровської міської ради, було оприлюднено на офіційному веб-сайт Дніпровської міської ради 26.02.2018 року. Крім того вказане рішення було опубліковано у газеті «Наше місто» від 01.03.2018 №9. Згідно з пунктом 2 зазначеного рішення, воно набирає чинності з першого числа місяця, який настає за датою його офіційного оприлюднення. Дата офіційного оприлюднення 26.02.2018 року, тобто рішення набрало чинності з 01.03.2018 року, про що у номері газети «Наше місто» від 07.03.2018 року № 10 було опубліковано відповідне повідомлення. Також відповідач посилається на висновки колегії суддів викладених у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 року у справі № 160/2727/19.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Основний вид діяльності: 52.10 Складське господарство.
Інші види діяльності: Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками, Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, Неспеціалізована оптова торгівля, Вантажний залізничний транспорт, Допоміжне обслуговування наземного транспорту, Транспортне оброблення вантажів, Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.
Згідно до Державного акту на право постійного користування землею серія І-ДП №004395, ДП "КОМБІНАТ "САЛЮТ" ДАР УКРАЇНИ надано у постійне користування земельну ділянку площею 14,3317 га для фактичного розміщення адміністративно складських будівель згідно з планом землекористування. Також, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія І-ДП №004398, ДП "КОМБІНАТ "САЛЮТ" ДАР УКРАЇНИ надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,3257 га для фактичного розміщення дитячого садка згідно з планом землекористування.
На підставі рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 № 13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» та від 21.02.2018 року № 8/30 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 року № 13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» в 2018 році ставка земельного податку для земельних ділянок з невизначеним видом цільового призначення складала 3,0 % нормативної грошової оцінки землі.
- площею 0,0359 га (кадастровий номер відсутній), нормативна грошова оцінка визначена на ріку сумі 1 259 750,88 грн. за 0,0359 га (35 090 553,76 за 1 га).
Отже, підприємством у 2018 році застосовано ставки земельного податку за земельні ділянки:
- площею 0,0359 га (кадастровий номер відсутній), нормативна грошова оцінка визначена на ріку сумі 1 259 750,88 грн. у розмірі 3%, а отже річна сума земельного податку за період з 01.01.2018 по 31.05.2018 склала 0 грн., за період з 01.06.2018 по 31.12.2018 22 045,64 грн.
За висновками Акту перевірки від 03.06.2024 №1501/04-36-07-01/14373220 встановлено порушення ДП «КОМБІНАТ «САЛЮТ» ДАР УКРАЇНИ:
ДП «КОМБІНАТ «САЛЮТ» ДАР УКРАЇНИ не погодившись із вказаними висновками перевірки, надало до ГУ ДПС у Дніпропетровській області заперечення від 18.06.2024 року вих.№218 на акт виїзної документальної перевірки від 03.06.2024 №1501/04-36-07-01/14373220.
Рішенням про результати розгляду скарги від 27.09.2024 №29169/6/99-00-06-03-02-06 ДПС України розглянуто скаргу позивача та повідомило, що ППР ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08.07.2024 № не підлягає адміністративному оскарження, але з урахуванням строків давності може бути оскаржені до суду.

Позивач не погодившись із податковим повідомленням-рішенням від 08.07.2024 № звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За змістом підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі. А в силу вимог підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено (пункт 271.1 статті 271 ПК України).

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За приписами пункту 284.1 статті 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 289.1. статті 289 ПК України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Отже, використання землі в Україні є платним та нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки) на підставі даних державного земельного кадастру та відповідно до інформації, отриманої від центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва.

Так, згідно з пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Пунктом 12.5 статті 12 ПК України визначено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Згідно з підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Водночас пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2245-VIII установлено, що у 2018 році до рішень про встановлення місцевих податків і зборів, прийнятих органами місцевого самоврядування, у тому числі радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, після 15 липня 2017 року та у 2018 році, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті ПК України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

В подальшому у постанові від 19.09.2022 у справі № 804/2474/18 Верховним Судом сформовано висновки, відповідно до яких з аналізу норм Закону №2245-VIII вбачається, що у 2018 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування, у тому числі радами об`єднаних територіальних громад, про встановлення місцевих податків і зборів, зокрема і в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України. Суд вважає, що вказаний Закон №2245-VIII в тому числі і в частині принципів фіскальної достатності (підпункт 4.1.5 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), стабільності та порядку прийняття і оприлюднення органами місцевого самоврядування рішень про встановлення місцевих податків та зборів (незастосування підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4 та підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України) спрямований на захист суспільних (публічних) інтересів та з урахуванням ситуації, яка виникла в Україні у той період часу та особливостей правової природи податкових правовідносин, мав на меті усунути об`єктивні (технічні) недоліки законодавчого регулювання конкретного аспекту оподаткування.

Аналогічний за змістом підхід був викладений ще у постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 160/8448/18 від 11 червня 2024 року.

Надаючи правову оцінку правомірності застосування для нарахування податку на землю у 2018 році із розрахунку нормативної грошової оцінки, коефіцієнтів 2 та 3 відповідно до Порядку № 489 від 25.11.2016, після затвердження нормативної грошової оцінки земель м.Дніпропетровська у 2015 році, суд виходить з такого.

Відповідно до пунктів 286.1, 286.2 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Пунктом 289.1. статті 289 ПК України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Пунктом 289.2 статті 289 ПК України передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

За приписами пункту 289.3 статті 289 ПК України, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Згідно із частиною першою статті 193 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до підпункту 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, до Державного земельного кадастру вносяться відомості про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, значення якої розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у пункті 24, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку.

Отже, виходячи із системного аналізу норм права, базою оподаткування орендною платою за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, нормативна грошова оцінка земельної ділянки проводиться у визначеному законом порядку, підставою для нарахування податку є дані державного земельного кадастру.

Дніпровською міською радою рішенням від 15.07.2015 № 4/65 було затверджено нормативну грошову оцінку земель м. Дніпропетровська.

Частиною 1 статті 15 Закону України від 07.07.2011 року «Про Державний земельний кадастр» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Пункт 4 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачає, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Тобто, з 1 січня 2013 року (з моменту запровадження роботи Державного земельного кадастру) відомості щодо цільового призначення земельної ділянки повинні були вміщувати інформацію як про категорію земель, так і вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель.

Водночас, 15.02.2011 року набрав чинності Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548, яким затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ 2010 року). Відповідно, з цього часу при веденні Державного земельного кадастру та державного реєстру земель, а також при функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру обов`язковою до використання була саме ця Класифікація.

З 01.01.2017 року процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначена Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року №489 (далі - Порядок).

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку визначено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі КВЦПЗ 2010 року.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що витяг з технічної документації про грошову оцінку землі носить інформаційний характер та є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки і відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Тобто, витяг складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №160/2185/20).

У постанові від 12 липня 2021 року у справі № 640/9862/20 Верховний Суд, оцінивши правову природу та порядок формування витягів про нормативну грошову оцінку конкретної земельної ділянки, дійшов висновку, що видача цього документа є способом відображення вартісного показника грошової оцінки цієї земельної ділянки на підставі існуючої у Державному земельному кадастрі інформації щодо неї та із використанням законодавчо встановлених показників.

Про можливість використання податковим органом лише інформації, відображеної в державному земельному кадастрі, Верховний Суд також вказував у постановах від 13 травня 2021 року (справа №826/13362/17), від 18 листопада 2021 року (справа №160/7381/19).

Зміст наведених норм у сукупності свідчить, що нарахування орендної плати повинно здійснюватися на підставі саме актуальних даних державного земельного кадастру. Для цього законодавець відповідним чином врегулював порядок обміну необхідною для цього інформацією між, зокрема, Держгеокадастром (його територіальними органами) і податковими органами.

Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 12 жовтня 2023 року у справі №640/19134/19.

Відповідно до примітки 2 до Додатку 1 Порядку у разі, якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.

17.07.2018 року набрав чинності наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27.03.2018 року №162, яким внесено зміни до додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, а саме: цифри « 2,0» замінено цифрами « 3,0».

Позивачем не заперечено, що у витягах ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області інформація стосовно коду цільового призначення земельної ділянки не внесена до відомостей Державного земельного кадастру.

Суд, зауважує, що позивачу, як землекористувачу надано право на внесення змін до Державного земельного кадастру, натомість, посадові особи Держгеокадастру законодавчо не наділені правом на здійснення певних коригувань за власною ініціативою. Відтак, землекористувач і несе певний тягар негативних для себе наслідків у разі, якщо відомості Державного земельного кадастру не приведені у відповідність вимогам чинного законодавства з його вини.

Відтак, чинним законодавством передбачено можливість внесення змін до Державного земельного кадастру, зокрема щодо коду класифікації видів цільового призначення земельної ділянки чи інших значень, що впливають на нормативну грошову оцінку, що і необхідно вчинити позивачу.

Отже, при відсутності коду Класифікації видів цільового призначення земель для земельних ділянок правомірним є застосування Кф, визначеного Порядком №489 (з урахуванням внесених змін).

Таким чином, цей вартісний показник об`єктивно існує та може бути обрахований безвідносно до додержання форми такого витягу, чи його відкликання. При цьому, показник Кф не обчислюється самостійно органами Держгеокадастру чи іншими суб`єктами владних повноважень, а лише застосовується відповідно до встановленого порядку. Тому, зміст витягу не може змінювати дійсну нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а правомірність його формування може бути перевірена, зокрема у судовому порядку.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 12 липня 2021 року у справі №640/9862/20, від 29 липня 2024 року у справі №160/9289/20.

Доводи позивача про відсутність правових підстав на сплату податку на землю із розрахунку нормативної грошової оцінки, до формули якої увійшов коефіцієнт 2 та 3, оскільки Порядок № 489 було прийнято вже після затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська, є безпідставні та не ґрунтуються на положеннях законодавства, а тому не беруться судом до уваги.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 07 жовтня 2024 року у справі № 320/8015/20.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.09.2015 №03-07/170915/2. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (станом на 17.09.2015) дорівнює 80641913,39 грн.

80641913,40 грн. = 143317 кв.м х 371,80 грн./кв.м х 2,30 х 0,94 х 0,70, де 143317 кв.м площа земельної ділянки; 371,80 грн./кв.м середня (базова) вартість земель населеного пункту; 2,30 зональний коефіцієнт Км2 (характеризує місце розташування земельної ділянки); 0,94 сукупний локальний коефіцієнт Км3 (характеризує місце розташування земельної ділянки); 0,70 коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки Кф.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 06.03.2019 №359/0/197-19. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на дорівнює 264385120,64 грн. Коефіцієнт Кф дорівнює 1.20.

265385120,64 грн. = 143317 кв.м х 306,35 грн./кв.м х 2,30 х 1,15 х 1,20, х 1,89720602 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки).

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 2018 рік від 12.03.2019 №1203-0287-НГО. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.07.2018 дорівнює 440641867,73 грн. Коефіцієнт Кф дорівнює 2.00.

440641867,73 грн. = 143317 кв.м х 306,35 грн./кв.м х 2,30 х 1,15 х 2,00, х 1,89720602 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки).

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 2018 рік від 12.03.2019 №1203-0288-НГО наданого Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2019 року складає 660962801,60 грн. Коефіцієнт Кф дорівнює 3.00.

660962801,60 грн. = 143317 кв.м х 306,35 грн./кв.м х 2,30 х 1,15 х 3,00, х 1,89720602 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки).

Суд зауважує, що рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» та від 21.02.2018 року №8/30 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 року № 13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» позивачем у судовому порядку не оскаржувалось та станом на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, так і під час розгляду даної справи судом є чинним.

Отже, відповідач правомірно застосував ставку у розмірі 3% для нарахування ДП "КОМБІНАТ "САЛЮТ" ДАР УКРАЇНИ сум земельного податку за 2018 рік.

Відтак доводи ДП "КОМБІНАТ "САЛЮТ" ДАР УКРАЇНИ про відсутність правових підстав на сплату податку на землю, зокрема, у 2018 році із розрахунку 3% від розміру нормативної грошової оцінки є безпідставними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно при нарахуванні земельного податку ДП "КОМБІНАТ "САЛЮТ" ДАР УКРАЇНИ за користування земельною ділянкою у період з 01.06.2018 року по 31.12.2018 року застосував ставку земельного податку із розрахунку 2,3% (Км2) від розміру нормативної грошової оцінки та коефіцієнт (Кф) у розмірі 3%.

Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не вирішується.

Керуючись 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Державного підприємства "Комбінат "Салют" Державного агентства резерву України" (ДП "Комбінат "Салют") до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 07 квітня 2025 року.

Суддя Н.В. Турлакова