Справа № 240/18622/24
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/18622/24

категорія 113050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 про скасування довідки та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій (з урахуванням уточнення) позивач просить суд:

- скасувати довідку, яка оформлена рішенням Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17 липня 2024 року про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 направити ОСОБА_1 на повторну військово-лікарську комісію для встановлення дійсного стану здоров`я з урахуванням усіх попередніх діагнозів та документів його хвороби і проведення всіх необхідних медичних досліджень з врахуванням його віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатом медичного огляду Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 08 серпня 2023 року позивача було визнано обмежено придатним до військової служби із повторним переоглядом у серпні 2028 року. 16 липня 2024 року позивач з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 й 17 липня 2024 року пройшов медичний огляд Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, як наголошує позивач, проведено з порушенням процедури, оскільки у нього, незважаючи на цукровий діабет та ожиріння, не було узято жодних аналізів, зокрема й аналізу крові. Натомість оформлено оскаржувану довідку, згідно з якою його визнано придатним до військової служби. Попри відмінностей у діагнозах, Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 не було проведено відповідного медичного огляду позивача за участі провідних медичних фахівців для прийняття рішення про неурахування контраверсійних результатів попередніх медичних досліджень. Наголошує, що спірна довідка оформлена на основі неповного дослідження стану здоров`я позивача (особам старше 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску та дослідження крові на вміст цукру), без урахування раніше встановленого діагнозу позивача (діабет та ожиріння) й не відображає дані попередньої медичної документації за 2023 рік, які не співпадають з результатами актуального медичного обстеження у липні 2024 року Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За результатом звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оскарження постанови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (з урахуванням відповіді Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України) скарга позивача вирішення не отримала й повторного медичного обстеження військово-лікарською комісією проведено не було.

У додаткових поясненнях до позову позивач, посилаючись на Додаток 1 (Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві; надалі Розклад хвороб) до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (надалі Положення № 402), звертає увагу на те, що такі хвороби як: хвороби ендокринної системи, розлади харчування та порушення обміну речовин, їх наслідки; усі типи цукрового діабету та інших порушень регуляції глюкози; порушення обміну речовин (усі види ожиріння, функціональна гіпербілірубінемія, ліпоматоз); короткозорість або далекозорість будь-якого ока в одному із меридіанів більше 12,0 дптр; хвороби, що характеризуються підвищеним кров`яним тиском 110 115 (гіпертонічна хвороба, вторинна гіпертензія), - є підставою для висновку про непридатність до військової служби. Саме такі діагнози постановлено позивачу військово-лікарською комісією за результатом медичного обстеження 08 серпня 2023 року згідно з довідкою № 9474/64 й відповідні результати лабораторних досліджень щодо підвищеного вмісту глюкози у крові та сечової кислоти додано до позовної заяви, натомість у липні 2024 року Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 без урахування попередніх медичних висновків необґрунтовано прийнято оскаржуване у справі рішення про придатність позивача до військової служби.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою від 21 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто без розгляду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 позов не визнав, наполягаючи у відзиві на позовну заяву на тому, що визначення діагнозу позивача та його оцінка, як і визначення придатності/непридатності до військової служби виходить за межі судового контролю та віднесено законом до виключних повноважень військово-лікарських комісій, що послідовно підтримує у своїх рішеннях Верховний Суд. Позивачем було подано скаргу на рішення Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому з метою вирішення порушених питань щодо проведення обстеження та огляду з подальшим винесенням постанови про визначення придатності до військової служби відповідач телефонним зв`язком упродовж вересня жовтня 2024 року викликав позивача й, не отримавши відповіді, 29 жовтня 2024 року надіслав письмове повідомлення за вих. № 1230.

Відповідач - Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 позов також не визнав. У відзиві на позову заяву посилається на норми Положення № 402, зокрема, пункти 3.1 3.4 розділу І Положення № 402, зауважуючи на тому, що оскаржуючи постанову (оформлену довідкою від 18 липня 2024 року № 3692) позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 звернення з цим позовом до суду є передчасним, позаяк згідно зі встановленим порядком оскарження постанов військово-лікарських комісій спірне рішення відповідача підлягає оскарженню до ІНФОРМАЦІЯ_1 , постанова якої може бути, як зазначає відповідач, предметом судового оскарження. Натомість оскаржуване наразі позивачем рішення Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 не підлягає, на переконання відповідача, оскарженню у суді. Додає, що за наявності рекомендації лікаря закладу охорони здоров`я або у разі виявлення у позивача під час обстеження або лікування захворювань, які можуть зумовлювати непридатність до військової служби, позивач може бути направлений до військово-лікарської комісії командиром військової частини, у якій він проходить службу.

Ухвалою від 03 березня 2024 року суд залучив до участі справі другим відповідачем Військову частину НОМЕР_1 , надавши п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про причини суд не повідомив.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа в матеріалах справи ухвалу про залучення другого відповідача від 03 березня 2025 року доставлено в Електронний кабінет Військової частини НОМЕР_1 04 березня 2025 року о 12:06 год., про що судом отримано повідомлення 04 березня 2025 року о 12:15 год. Крім того, додатково направлено копію ухвали у паперовому вигляді, яку отримано Військовою частиною НОМЕР_1 27 березня 2025 року, що підтверджується доказами в матеріалах справи.

Пунктом 2 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. За правилами абзацу 2 пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Аналіз норм Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, у системному зв`язку з положенням пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України дає підстави для висновку, що оскільки днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, а сервіс Електронного кабінету ЄСІТС за приписами Положення про ЄСІТС є саме такою адресою, то надсилання процесуальних документів за допомогою підсистем ЄСІТС "Електронний кабінет" та "Електронний суд" є днем вручення судового рішення, за умови отримання відповідного повідомлення про його доставлення (ухвала Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року у справі № 420/32853/23).

Отже, ухвала від 03 березня 2025 року про залучення другого відповідача вважається врученою Військовій частині НОМЕР_1 04 березня 2025 року.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи та заперечення сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні, встановивши фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору, суд виходить з такого.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з довідкою Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 серпня 2023 року № 9474/64 за результатом медичного огляду встановлено діагноз «Короткозорість слабкого ступеня обох очей. Ожиріння ІІІ ст. Порушення толерантності до вуглеводів. Симптоматична артеріальна гіпертензія. Двобічна плоскостопість ІІ ст. з незначним порушенням функції». На підставі статей 13-б, 39-б, 62-в графи ІІ Розкладу хвороб, графи Б ТДВ Положення № 402 визнаний обмежено придатним до військової служби.

08 серпня 2023 року ОСОБА_1 видано Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 .

17 липня 2024 року Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено медичний огляд позивача, за результатами якого видано довідку від 18 липня 2024 року № 3692, згідно з якою ОСОБА_1 встановлено діагноз "Плоскостопія ІІ ст. Правобічний гонартроз І-ІІ ст. Помірне порушення. Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня" та на підставі статей 61-в, 62-б, 39-в Розкладу хвороб Положення № 402 позивача визнано придатним до військової служби.

Не погодившись з рішенням Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач подав заяву про скасування цього висновку до Центральної військово-лікарської комісії, яка листом від 05 серпня 2024 року повідомила, що з метою оскарження дій чи бездіяльності посадових осіб, щодо скасування постанови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про ступінь придатності до військової служби пропонується повторно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 вересня 2024 року позивачем подано скаргу до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій позивачем зазначено про незгоду з прийнятим рішенням за результатами медичного огляду з підстав: неврахування раніше встановлених діагнозів, неприйняття медичних документів щодо попередніх медичних досліджень, невірне визначення стану розладу функцій організму, неповне дослідження стану здоров`я, у зв`язку з чим позивач просив: скасувати довідку Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17 липня 2024 року про визнання позивача придатним до військової служби; провести обстеження та огляд з подальшим винесенням постанови про визначення придатності до служби відповідно до Положення № 402; викликати для проведення огляду/ обстеження під час розгляду та вирішення питання щодо стану здоров`я та визначення придатності до військової служби; прийняти нову постанову про визнання непридатним до військової служби відповідно до статей 13-а, 39-б, 62-в графи ІІ Розкладу хвороб Положення № 402.

Листом від 29 жовтня 2024 року за вих. № 1230 ІНФОРМАЦІЯ_3 у порядку глави 3 розділу ІІ Положення № 402 з метою вирішення викладених у скарзі питань щодо проведення обстеження та огляду з подальшим винесенням постанови про визначення придатності до служби запропоновано позивачу прибути до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) від 13 вересня 2024 року № 1873 ОСОБА_1 з 13 вересня 2024 року по теперішній час проходить військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_1 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина перша статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу"; надалі Закон № 2232-XII).

Відповідно до статті 70 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (надалі Закон № 2801-XII) військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".

Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 (тут і надалі у редакції на час виникнення спірних правовідносин) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Як встановлено у пункті 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються ВЛК, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК, ЛЛК приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.

Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.

Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

Згідно з підпунктом 2.5.1 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ТЦК та СП належить до позаштатних постійно діючих ВЛК.

ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП (підпункт 2.8.1 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).

ВЛК ТЦК та СП має право приймати постанови відповідно до цього Положення (підпункт 2.8.2 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).

ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону (підпункт 2.8.3 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).

На ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ТЦК та СП покладається огляд інших громадян (підпункт 2.8.4 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).

У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення (підпункт 2.8.5 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).

Відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу IІ "Медичний огляд" Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Як визначено у пункті 1.2 цієї ж глави розділу IІ Положення № 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Відповідно до пункту 3.8 глави 3 розділу IІ Положення № 402 постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.

Постанова ВЛК ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях в мирний час, дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду.

Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.

Інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії (додаток 4 до цього Положення) у трьох примірниках.

Копія довідки ВЛК з підписом про ознайомлення та датою видається особі, яка пройшла медичний огляд.

Своєю чергою, як передбачено у пункті 20.3 глави 20 розділу IІ Постанови № 402 при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту, зокрема: а) "Придатний": до військової служби; б) "Непридатний": до військової служби з виключенням з військового обліку.

Постанова "Непридатний до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців" приймається під час дії воєнного стану на підставі статей 2б, 7, 11, 12г, 13г, 24, 32, 37, 44, 48, 56, 59, 65, 72, 76б, 77б, 81 Розкладу хвороб у випадках, коли для відновлення придатності до військової служби необхідний строк від 6 до 12 календарних місяців.

У мирний час та під час дії особливого періоду (за винятком періоду дії воєнного стану) у таких випадках приймається постанова "Непридатний до військової служби".

Відповідно до пункту 22.1 глави 22 розділу IІ Постанови № 402 дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).

Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються: в) на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку.

Додатком 1 до Положення № 402 визначений Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві.

Так, встановлені контингенти, що проходять медичний огляд за графами розкладу хвороб:

Графа I - Громадяни під час приписки до призовних дільниць та призову на строкову військову службу, вступу до військових навчальних закладів (крім льотного складу), військовослужбовці строкової військової служби,

Графа II - Громадяни, військовослужбовці, які приймаються, призиваються та проходять військову службу на посадах рядового, сержантського та старшинського складу,

Графа III - Громадяни, особи офіцерського складу, які приймаються, призиваються та проходять військову службу на посадах офіцерського складу.

У позовній заяві та додаткових поясненнях позивач, наводячи встановлені діагнози у медичній документації, як-от: хвороби ендокринної системи, розлади харчування та порушення обміну речовин, їх наслідки (у позивача рівень тромбоцитів 37 %; ниркові проби сечова кислота 486 мкмоль/л); усі типи цукрового діабету та інших порушень регуляції глюкози (згідно з біохімічним аналізом крові позивача рівень вмісту глюкози у крові 7,96 ммоль/л; вміст інсуліну 33 мкОд/мл; розрахунок індексу НОМА 8,62); порушення обміну речовин: усі види ожиріння, функціональна гіпербілірубінемія, ліпоматоз (біохімічне дослідження позивача печінкові проби аланінамінотрансфераза (АпФТ) 59 Од/л); короткозорість або далекозорість будь-якого ока в одному із меридіанів більше 12,0 дптр; хвороби, що характеризуються підвищеним кров`яним тиском 110 115 (гіпертонічна хвороба, вторинна гіпертензія), - є підставою для висновку про непридатність до військової служби.

Враховуючи ці доводи позивача суд звертає увагу, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише у межах дотримання процедури прийняття цього висновку. При цьому суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку щодо стану здоров`я лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Тобто, в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2020 року у справі № 810/5009/18, де Суд зазначив, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб.

Разом з тим, за змістом заявлених позовних вимог, спірне рішення Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене довідкою від 18 липня 2024 року № 3692, оскаржується позивачем з процедурних питань, а саме, як зазначає позивач, неурахування попередньо встановлених діагнозів та довідки Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 серпня 2023 року із постановленими діагнозами "Короткозорість слабкого ступеня обох очей. Ожиріння ІІІ ст. Порушення толерантності до вуглеводів. Симптоматична артеріальна гіпертензія. Двобічна плоскостопість ІІ ст. з незначним порушенням функції" та висновком за результатом медичного огляду "Обмежено придатний до військової служби".

Як вже йшлося, предметом судового контролю у справах такої категорії не може бути порядок та спосіб проведення медичного дослідження (обстеження) та постановлення діагнозів, оскільки це потребує спеціальних медичних знань, відтак не делегує суду повноваження втручатися у дискреційні повноваження ВЛК у цій частині.

Водночас суд бере до уваги, що аргументуючи свою позицію, позивач виокремлює процедурне порушення: неурахування під час медичного обстеження попереднього висновку ВЛК від 08 серпня 2023 року та підтверджених медичними документами результатів обстеження позивача (медичних біохімічних аналізів), а також непроведення під час медичного огляду 17 липня 2024 року необхідних медичних досліджень здоров`я позивача та, як наслідок, необґрунтованість та передчасність спірного висновку ВЛК.

Беручи до уваги ці доводи позивача суд враховує, що картка обстеження та медичного огляду містить відомості про обстеження позивача терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, ЛОР-ом, дерматовенерологом, психіатром, тобто лікарями, огляд яких є обов`язковим, а також відмітку щодо додаткових методів дослідження: флюорографія органів грудної клітини (25 травня 2024 року).

Неперебираючи функції встановлення медичного діагнозу, суд, надаючи оцінку доводам позивача щодо обґрунтованості спірного заключення ВЛК та повноти обстеження, виходить з такого.

Згідно з пунктом 3.2 глави 3 розділу IІ Положення № 402 під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

У пункті 3.4 глави 3 розділу IІ Положення № 402 встановлено, що перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту "В" (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту "С" (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.

Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний прибуває на медичний огляд ВЛК з результатами рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.

ЕКГ виконується після 40-річного віку та за наявності медичних показань. Інші лабораторні та інструментальні дослідження виконуються за показанням.

За результатом дослідження Картки обстеження та медичного огляду 17 липня 2024 року суд встановив відсутність даних щодо проведених позивачу досліджень: загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту "В" (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту "С" (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначення групи крові та резусу-належності, тобто виконання таких досліджень документами медичного огляду не підтверджено.

Окрім того, на чому слушно наголошує позивач, враховуючи його вік (старший 40 років) постановлення висновку щодо придатності до військової служби вимагало в обов`язковому порядку проведення виміру внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор, виконання ЕКГ виконується, відмітки щодо проведення яких у Картці обстеження та медичного огляду позивача 17 липня 2024 року відсутні, що доводить непроведення відповідного медичного обстеження.

Нормою пункту 3.4 глави 3 розділу IІ Положення № 402 закріплено проведення інших досліджень "за показаннями", а тому, враховуючи попередні (минулорічні 08 серпня 2023 року) діагнози позивача (Короткозорість слабкого ступеня обох очей. Ожиріння ІІІ ст. Порушення толерантності до вуглеводів. Симптоматична артеріальна гіпертензія. Двобічна плоскостопість ІІ ст. з незначним порушенням функції) повнота та обґрунтованість висновку щодо придатності до військової служби з урахуванням здоров`я позивача потребували проведення інших досліджень та, насамперед, відповідних аналізів, передбачених пунктом 3.4 глави 3 розділу IІ Положення № 402.

Цим же пунктом передбачено, що лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації. З огляду на таке суд враховує, що результатами медичних аналізів крові позивача (25 травня 2024 рок), ультразвукового дослідження органів черевної порожнини (03 червня 2024 року), біохімічного дослідження норкові проби (25 травня 2024 року), лабораторного біохімічного дослідження крові (25 травня 2024 року) підтверджуються доводи позивача щодо неурахування Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 медичного обстеження позивача щодо дійсного стану його здоров`я, оскільки відповідні дані не знайшли відображення у Картці обстеження та медичного огляду позивача 17 липня 2024 року.

Це підтверджується наданими суду ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з відзивом на позовну заяву поясненнями Голови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (пояснювальна записка від 12 грудня 2024 року), у якій зазначено про те, що направлений на медичний огляд ОСОБА_2 був обстежений усіма медичними фахівцями, проведено ЕКГ, про що проте не вказано у Картці обстеження та медичного огляду, ФГ, обстежений рентгенологічно.

Тому, порівнявши та співставивши записи у наданих позивачем медичних документах та спірному висновку Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд доходить висновку про неурахування за результатом проведеного медичного огляду та обстеження позивача відомостей медичної документації щодо стану здоров`я позивача.

При цьому слід врахувати те, що за правилами пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 при встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Натомість матеріалами справи не підтверджено як врахування результатів спеціальних досліджень позивача, - відмітки про які у Картці обстеження та медичного огляду 17 липня 2024 року відсутні й про ці дослідження також не вказано у пояснювальній записці Голови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12 грудня 2024 року в матеріалах справи; так і проведення спільного огляду (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого могло прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попереднього дослідження (документів, виписок, заключень тощо), зокрема, установлених діагнозів позивача згідно з довідкою Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 серпня 2023 року за вих. № 9474/64, на чому також обґрунтовано наполягає позивач.

Аналіз норм Положення № 402 дає підстави вважати, що медичний огляд військовозобов`язаного/призовника/військовослужбовця повинен здійснюватися за методом індивідуальної оцінки придатності до військової служби, тобто з урахуванням усіх медичних показників щодо стану здоров`я.

За таких обставин та за наведеного нормативно-правового регулювання, медичний огляд позивача Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 17 липня 2024 року згідно з довідкою від 18 липня 2024 року за вих. № 3692 проведено з порушення повноти встановленої процедури медичного дослідження та не є об`єктивним та належним, що дає підстави для висновку, що постанова Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка оформлена довідкою від 18 липня 2024 року № 3692 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби є протиправною.

Надаючи оцінку доводам відповідачів щодо оскарження постанови позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 суд враховує, що абзацом 4 підпункту 2.4.5 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 визначено, що ВЛК регіону має право: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Згідно з підпунктом 2.8.5 пункту 2.8 розділу І Положення № 402 у порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. У разі незгоди з рішенням ВЛК регіону, таке рішення може бути оскаржено до ЦВЛК.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із заявою про скасування висновку Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, якою у листі від 05 серпня 2024 року № 598/4/17518 роз`яснено щодо оскарження, зокрема, постанов районних ВЛК ТЦК та СП у порядку підпорядкованості до обласних ТЦК та СП, дії (бездіяльність) та рішення яких, своєю чергою, можуть оскаржуватись до ЦВЛК. Позивач скористався своїм правом на звернення до ВЛК регіону - ІНФОРМАЦІЯ_1 зі скаргою від 12 вересня 2024 року щодо скасування довідки (рішення) Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17 липня 2024 року, який у листі від 29 жовтня 2024 року за вих. № 1230 запропонував прибути до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обстеження та огляду з подальшим винесенням постанови. Проте слід врахувати, що вже з 13 вересня 2024 року позивач проходив військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджено листом Військової частини НОМЕР_1 від 13 вересня 2024 року № 1873.

Відхиляючи доводи відповідачів щодо передчасного звернення позивача до суду з цим позовом суд звертає увагу на висновки Конституційного Суду України у Рішенні від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) про те, що положення частини другої статті 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Закріплення в Конституції України положення щодо можливого визначення в законі обов`язкового досудового порядку врегулювання спору є додатковим засобом правового захисту особи, який не позбавляє її можливості надалі звернутися до суду (абзац другий підпункту 3.1.2 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2016 року № 1-в/2016).

Отже, оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантується статтею 55 Конституції України, тому звернення позивача безпосередньо до суду безвідносно до заходів досудового врегулювання не визнається судом передчасним.

Відповідно до пунктів 3, 4, 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Визначаючись у способі захисту права позивача суд враховує, що згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 13 вересня 2024 року № 1873 з 13 вересня 2024 року позивач проходить військову службу, а відтак його право не може бути захищене зобов`язанням ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого позивач скеровує вимогу його направлення на повторну військово-лікарську комісію для встановлення дійсного стану здоров`я з урахуванням усіх попередніх діагнозів та документів його хвороби і проведення всіх необхідних медичних досліджень з врахуванням його віку.

Тому обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд виходить з того, що під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до статті 13 якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Більше того, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного суду України від 30 січня 2003 року у справі № 1-12/2003).

У судовій практиці сформована стала правова позиція, яка полягає у тому, що ефективним вважається такий спосіб захисту, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) відшкодування шкоди, заподіяної порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає завданню адміністративного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі № 2а-204/12, від 15 липня 2019 року у справі № 420/5625/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18, від 01 червня 2022 року у справі № 620/5996/21, від 25 жовтня 2022 року у справі № 200/13288/21).

Також відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 08 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

У контексті встановлених обставин цієї справи та правового регулювання спірних правовідносин суд погоджується, що скасування оскаржуваного індивідуального акта (спірної довідки Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18 липня 2024 року № 3692) не забезпечить поновлення права позивача, отримання юридичного захисту якого спонукало його звернутись до суду з цим позовом, без зобов`язання проведення належного медичного огляду та обстеження у порядку військово-лікарської експертизи для визначення придатності до військової служби.

Враховуючи проходження позивачем з 13 вересня 2024 року військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 суд дійшов висновку, що для ефективного поновлення та правового захисту порушеного права позивача слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 направити позивача на обстеження та медичний огляд для встановлення придатності/непридатності або ступеня придатності позивача до військової служби у встановленому порядку, зважаючи на висновки, викладені у цьому судовому рішенні щодо необхідності врахування медичних матеріалів про інші діагностовані у позивача хвороби та результатів обов`язкових додаткових методів обстеження з подальшим оформленням відповідної довідки ВЛК щодо придатності/непридатності позивача до військової служби, а у разі придатності, - зазначення посади (місця служби), яка найбільше відповідає стану здоров`я військовослужбовця.

У таких висновках суд враховує, що в ухвалі від 25 січня 2024 року у справі № 320/14843/23 Верховний Суд зауважив, що визначення належних учасників справи є питанням правосуддя, що вирішується в судовому процесі. Таку ж позицію викладено й у постанові Великої Палати Верховного Суду, яка зауважила на тому, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Таким чином, заявлені позовні вимоги до іншого відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягають.

За результатом розгляду цієї адміністративної справи суд знаходить обґрунтованими доводи позивача та підтвердженими обставини, покладені в основу заявлених позовних вимог, натомість відповідачами не доведено перед судом правомірності оскаржуваного індивідуального акта як і дій суб`єктів владних повноважень у межах спірних у цій справі правовідносин. З урахуванням висновків суду у цьому судовому рішенні позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

За правилами частини першої статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1211,20 грн підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (копія платіжної інструкції від 24 вересня 2024 року про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн в матеріалах справи).

Керуючись статтями 139, 241-243, 246, 250 КАС України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), яка оформлена довідкою від 18 липня 2024 року № 3692, про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) направити ОСОБА_1 на повторну військово-лікарську експертизу для встановлення ступеня придатності до військової служби з урахуванням висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Приходько

14.04.25