Справа № 380/22868/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 рокусправа № 380/22868/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті основного розміру пенсії позивача, виходячи з розрахунку 83% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням перерахунку відповідно до довідки від 08.10.2021 №9679 про розмір грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) позивачу основного розміру пенсії, враховуючи правомірність та законність вимог, виходячи з розрахунку 83% суми грошового забезпечення, згідно з висновком у рішенні суду від 11.12.2018 у справі № 1340/5363/18, з урахуванням перерахунку згідно довідки від 08.10.2021 № 9679 про розмір грошового забезпечення, згідно з висновком у рішенні суду від 14.03.2022 у справі № 380/1984/22, та положення про виплату пенсії за вислугу років без обмеження максимальним розміром з 01.01.2020, згідно з висновком у рішенні суду від 26.12.2022 у справі № 380/15629/22.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 83% суми грошового забезпечення. Зазначає, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду 26.12.2022 у справі №380/15629/22 Головне управління ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача, виходячи із відсоткового значення 70% суми грошового забезпечення, застосувавши при цьому обмеження максимального розміру пенсії. З метою проведення перерахунку пенсії у належному розмірі000000,, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою, але пенсійний орган у листі відмовив ОСОБА_1 у проведені перерахунку. Позивач вважає такі дії пенсійного органу протиправними та просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою від 13.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

28.11.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому Головне управління ПФУ у Львівській області заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 у справі №380/1984/22 здійснений перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 відповідно до довідки від 08.10.2021 № 9679 з оновленого грошового забезпечення у розмірі 83 % суми грошового забезпечення. Розмір пенсійної виплати з 01.10.2022 становив 27007,81 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 20270,00 грн.

Разом із цим, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 380/15629/22 здійснений перерахунок пенсії позивача, унаслідок чого з 01.01.2024 підсумок пенсії (з надбавками) становив 24577,68 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 20930,00 грн.

Відповідно до ст. 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зважаючи на наведене відповідач стверджує, що пенсія позивачу перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 06.01.2003 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та з отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у розмірі 83% суми грошового забезпечення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі №1340/5363/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" розмір пенсії, виходячи з розрахунку 83% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та здійснити виплату пенсії у цьому розмірі з 01.01.2018, із урахуванням раніше виплачених сум.

Отже, обставини того, що ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії у розмірі 83% суми грошового забезпечення, встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі № 1340/5363/18, відтак, у силу положень ч. 4 ст. 78 КАС України, такі обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 у справі №380/1984/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії та її виплату з 01.04.2019 (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 , відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та додаткових видів грошового забезпечення, передбачених у новій довідці за № 9679 від 08.10.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі №380/15629/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 05.03.2019 до 04.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром.

На виконання рішення суду Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 380/15629/22, відповідач 01.01.2024 здійснив перерахунок пенсії позивача, виходячи із розміру 70 % суми грошового забезпечення, підсумок пенсії (з надбавками) складає 24577,68 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 20930,00 грн.

23.04.2024 позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою, у якій просив провести перерахунок та виплату пенсії виходячи із розміру 83 % грошового забезпечення, а також без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність

Головне управління ПФУ у Львівській області листом від 08.05.2024 № 12675-12757/Т-52/8-1300/24 повідомило позивача, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 у справі № 380/1984/22 на Головне управління ПФУ у Львівській області не покладено зобов`язань щодо перерахунку пенсії відповідно до довідки від 08.10.2021 №9679 з оновленого грошового забезпечення, виходячи з розрахунку 83% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром.

Не погоджуючись із відмовою відповідача щодо проведення перерахунку пенсії, виходячи із розміру 83% суми грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 чинній з 01.01.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав такими, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому, Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому, положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічний правий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 11.07.2022 у справі № 620/613/21, які суд ураховує в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обмеження Головним управлінням ПФУ у Львівській області максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії у розмірі 83% суми грошового забезпечення, оскільки дана обставина встановлена рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі №1340/5363/18.

Згідно із ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України, такі обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

У позовній заяві позивач просить здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.01.2020 без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% суми грошового забезпечення.

Суд зауважує, що матеріали справи містять протокол перерахунку пенсії позивача від 01.10.2022, згідно із яким здійснений перерахунок пенсії позивача з 01.10.2022 на виконання рішення суду від 14.03.2022 у справі № 380/1984/22 у розмірі 83 % суми грошового забезпечення, а також протокол про перерахунок пенсії від 01.01.2024, відповідно до якого, на виконання рішення суду від 26.12.2022 у справі № 380/15629/22 відповідач 01.01.2024 здійснив перерахунок пенсії позивача, виходячи із розміру 70 % суми грошового забезпечення, підсумок пенсії (з надбавками) складає 24 577,68 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 20 930,00 грн.

Таким чином, суд встановив, що розрахунок розміру пенсії виходячи з 70% суми грошового забезпечення та із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром здійснений пенсійним органом з 01.01.2024.

Суд зазначає, що позивач не надав суду належні докази того, що перерахунок пенсії без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% суми грошового забезпечення, належить здійснювати з 01.01.2020.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.01.2024, із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 70 % суми грошового забезпечення, та

зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2024 перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% суми грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій в частині зменшення відсоткового розміру пенсії позивача та її обмеження максимальним розміром при проведенні перерахунку.

З огляду на викладене вище, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) щодо перерахунку та виплати з 01.01.2024 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 70% суми грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) здійснити з 01.01.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% суми грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна