Справа № 440/11707/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 р. Справа № 440/11707/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 (ухвалене суддею Кукоба О.О.) по справі № 440/11707/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.09.2024 №71 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що надає право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди за професією - прохідник підземний з повним робочим днем у шахті: перебування у додаткових відпустках у зв`язку з навчанням з 02.02.2015 по 16.02.2015, з 07.09.2015 по 13.09.2015, з 12.01.2016 по 23.01.2016, з 25.01.2016 по 31.01.2016, з 11.01.2017 по 30.01.2017; перебування у відпустках без збереження заробітної плати з 21.08.2010 по 22.08.2010, з 09.04.2011 по 10.04.2011, з 28.11.2011 по 30.11.2011, 03.02.2012, 08.02.2012, 24.09.2012, 26.09.2012, 24.01.2013, з 29.03.2022 по 02.04.2022 та з 08.04.2022 по 24.05.2022; 28.08.2019 (прогул) та 03.04.2022 (неявка з невстановленої причини); перебування у простоях: 1 місяць з періодів з 01.04.2020 по 09.04.2020, з 16.05.2020 по 12.07.2020, 24.02.2022, 26.02.2022; зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.09.2024.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасувовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.09.2024 № 71 про відмову в призначенні пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 періоди перебування у додаткових відпустках у зв`язку з навчанням з 07.09.2015 по 13.09.2015, з 25.01.2016 по 31.01.2016; перебування у відпустках без збереження заробітної плати з 21.08.2010 по 22.08.2010, з 09.04.2011 по 10.04.2011, з 28.11.2011 по 30.11.2011, 03.02.2012, 08.02.2012, 24.09.2012, 26.09.2012, 24.01.2013, з 29.03.2022 по 02.04.2022 та з 08.04.2022 по 24.05.2022; один місяць з періоду перебування у простої за період з 01.04.2020 по 09.04.2020 та з 16.05.2020 по 12.07.2020 до спеціального стажу роботи (прохідник підземний з повним робочим днем у шахті), що дає право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог. Отже, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

07.09.2024 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ч. 3 ст. 114Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням ГУПФ України в Полтавській області від 16.09.2024 №71 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з огляду на відсутність необхідного стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Позивач не погодився з вищезазначеним рішенням відповідача та звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 періоди перебування у додаткових відпустках у зв`язку з навчанням з 07.09.2015 по 13.09.2015, з 25.01.2016 по 31.01.2016; перебування у відпустках без збереження заробітної плати з 21.08.2010 по 22.08.2010, з 09.04.2011 по 10.04.2011, з 28.11.2011 по 30.11.2011, 03.02.2012, 08.02.2012, 24.09.2012, 26.09.2012, 24.01.2013, з 29.03.2022 по 02.04.2022 та з 08.04.2022 по 24.05.2022; один місяць з періоду перебування у простої за період з 01.04.2020 по 09.04.2020 та з 16.05.2020 по 12.07.2020 до спеціального стажу роботи (прохідник підземний з повним робочим днем у шахті), що дає право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 3 ст. 114Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У преамбулі Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (в подальшому - Закон №1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно із статтею 2 Закону № 1788-XII, за цим Законом призначаються трудові пенсії, до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

У силу частини першої статті 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Крім того, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в подальшому - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (в подальшому - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (в подальшому - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список № 202).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 (в подальшому - Порядок №22-1), при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно норм пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що єдиною умовою для призначення пенсії за віком з підстави, передбаченої ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, законодавець передбачив наявність в особи стажу роботи на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, - не менше 25 років, а для працівників провідних професій (зокрема, прохідників) - не менше 20 років.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 працював: з 14.01.2004 по 27.02.2004 - прийнятий учнем гірника підземного ДП "Добропіллявугілля" з повним робочим днем під землею; 28.02.2004 - переведений гірником ІІІ розряду підземно з повним робочим днем під землею; 29.06.2006 - переведений учнем провідника І розряду; 20.09.2006 - переведений гірником підземно, з повним робочим днем під землею, ІІІ розряду; з 29.06.2006 по 19.09.2006 - закінчив курси за професією прохідника з відривом від роботи; 03.10.2006 - переведений прохідником підземно, з повним робочим днем під землею, V розряду; 02.08.2012 - звільнений згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України за переведенням в ВСП "Шахтоуправління "Білозерське" ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля"; 03.08.2002 - прийнятий за переводом прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті; 09.02.2014 - звільнений за переведенням до ТОВ "Шахта Білозерська", п. 5 ст. 36 КЗпП України; 10.02.2014 - прийнятий за переведенням прохідником 5 розряду підземно, з повним робочим днем у шахті.

Відповідно до спірного рішенням від 16.09.2024 №71, пільговий стаж роботи ОСОБА_1 на підземних роботах (провідні професії) становить 17 років 08 місяців 29 днів, а стаж роботи за Списком № 202 - 24 роки 08 місяців 07 днів, що є недостатнім для призначення позивачу пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV (20 років та 25 років відповідно). Відповідач не зарахував до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 періоди: перебування у додаткових відпустках у зв`язку з навчанням з 07.09.2015 по 13.09.2015, з 25.01.2016 по 31.01.2016; перебування у відпустках без збереження заробітної плати з 21.08.2010 по 22.08.2010, з 09.04.2011 по 10.04.2011, з 28.11.2011 по 30.11.2011, 03.02.2012, 08.02.2012, 24.09.2012, 26.09.2012, 24.01.2013, з 29.03.2022 по 02.04.2022 та з 08.04.2022 по 24.05.2022; 28.08.2019 (прогул) та 03.04.2022 (неявка з невстановленої причини); перебування у простоях: 1 місяць з періодів з 01.04.2020 по 09.04.2020, з 16.05.2020 по 12.07.2020.

Щодо не зарахуванням відповідачем періоду перебування позивача у додатковій відпустці у зв`язку з навчанням з 07.09.2015 по 13.09.2015 та з 25.01.2016 по 31.01.2016, суд зазначає насткпне.

Статтею 215 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України; в редакції на момент виникнення спірних відносин) визначено, що працівникам, які навчаються у вищих навчальних закладах з вечірньою та заочною формами навчання, надаються додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, а також інші пільги, передбачені законодавством.

За приписами статті 216 КЗпП України працівникам, які успішно навчаються без відриву від виробництва у вищих навчальних закладах з вечірньою та заочною формами навчання, надаються додаткові оплачувані відпустки: 2) на період настановних занять, виконання лабораторних робіт, складання заліків та іспитів для тих, хто навчається на третьому і наступних курсах у вищих навчальних закладах: першого та другого рівнів акредитації з вечірньою формою навчання - 20 календарних днів, третього та четвертого рівнів акредитації з вечірньою формою навчання - 30 календарних днів, незалежно від рівня акредитації з заочною формою навчання - 40 календарних днів.

Для працівників, які навчаються у вищих навчальних закладах з вечірньою та заочною формами навчання, де навчальний процес має свої особливості, законодавством може встановлюватися інша тривалість відпусток у зв`язку з навчанням.

Відпустки, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої та частиною четвертою цієї статті, надаються впродовж навчального року.

Аналогічні положення містяться у статті 15 Закону України "Про відпустки".

Згідно зі статтею 217 КЗпП України на час додаткових відпусток у зв`язку з навчанням (статті 211, 213, 216 цього Кодексу, за працівниками за основним місцем роботи зберігається середня заробітна плата.

Судовим розглядом встановлено, що позивача перебував у додатковій відпустці у зв`язку з навчанням з 07.09.2015 по 13.09.2015 (7 календарних днів) та з 25.01.2016 по 31.01.2016 (7 календарних днів), що підтверджується довідкою ТзДВ "Шахта "Білозерська" від 29.02.2024 вих.№131, що надана позивачем пенсійному органу разом із заявою про призначення пенсії.

Згідно із копією диплома бакалавра серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 у 2018 році закінчив Індустріальний інститут Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет", здобув кваліфікацію: ступінь вищої освіти бакалавр. Зі змісту додатка до диплома суд встановив, що позивач навчався за заочною формою, тривалість навчання - 4 роки 10 місяців.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач мав право на додаткову відпустку у зв`язку з навчанням тривалістю 40 календарних днів впродовж навчального року, а зазначені у довідці ТзДВ "Шахта "Білозерська" від 29.02.2024 вих.№131 періоди перебування позивача в навчальній відпустці не перевищують зазначений строк, у зв`язку з чим рішення ГУПФ України в Полтавській області від 16.09.2024 №71 безпідставно не зарахування періоди перебування позивача в навчальних відпустках з 07.09.2015 по 13.09.2015 (7 календарних днів) та з 25.01.2016 по 31.01.2016 (7 календарних днів) до спеціального стажу роботи (прохідник підземний з повним робочим днем у шахті).

Отже , суд апеляційної інстанції вважає, що періоди перебування ОСОБА_1 у додаткових відпустках у зв`язку з навчанням з 07.09.2015 по 13.09.2015 (7 календарних днів) та з 25.01.2016 по 31.01.2016 (7 календарних днів) мають бути зараховані до спеціального стажу роботи (прохідник підземний з повним робочим днем у шахті).

Щодо не зарахування відповідачем до спеціального стажу роботи позивача періодів перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати та простої, суд зазначає наступне.

Статтею 84 КЗпП України визначено, що у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.

За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Статтею 34 Кодексу законів про працю України визначено, що простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Суд зауважує, що під час простою працівники підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню на загальних підставах, у цей період підприємство нараховує на виплату працівнику єдиний соціальний внесок, тому період простою зараховується до страхового стажу, на підставі якого нараховують пенсію.

Відтак, час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі №423/2860/16-а.

Судовим розглядом встановлено, що: відповідно до довідки ТзДВ "Шахта "Білозерська" від 29.02.2024 №130, ОСОБА_1 перебував у відпустках без збереження заробітної плати: з 21.08.2010 по 22.08.2010 (2 календарні дні), з 09.04.2011 по 10.04.2011 (2 календарні дні), з 28.11.2011 по 30.11.2011 (3 календарі дні), 03.02.2012 (1 календарний день), 08.02.2012 (1 календарний день); відповідно до довідки ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" від 27.02.2024 №1/182, ОСОБА_1 перебував у відпустках без збереження заробітної плати: 24.09.2012 (1 календарний день), 26.09.2012 (1 календарний день), 24.01.2013; відповідно до довідки ТзДВ "Шахта "Білозерська" від 29.02.2024 №131, ОСОБА_1 перебував у відпустках без збереження заробітної плати: з 29.03.2022 по 02.04.2022 (5 календарних днів), з 08.04.2022 по 24.05.2022 (47 календарних днів).

Згідно із довідкою ТзДВ "Шахта "Білозерська" від 29.02.2024 №131, підприємство у період з 01.04.2020 по 09.04.2020, з 16.05.2020 по 12.07.2020 знаходилося у простої по виробничій необхідності.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за квітень, травень, червень та липень 2020 року, з якої сплачено єдиний соціальний внесок, а до страхового стажу зараховано повну кількість календарних днів відповідного місяця.

Крім того, за квітень та травень 2022 року позивачу нарахована заробітна плата у розмірі не нижче мінімальної, з якої сплачено єдиний соціальний внесок, а до страхового стажу зараховано повну кількість календарних днів відповідного місяця.

Законом України від 17.03.2020 № 530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" статтю 84 КЗпП України доповнено частиною четвертою такого змісту: "У разі встановлення Кабінетом Міністрів України карантину відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" термін перебування у відпустці без збереження заробітної плати на період карантину не включається у загальний термін, встановлений частиною другою цієї статті".

Аналогічні положення містяться у статті 26 Закону України "Про відпустки".

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12.03.2020 (постанова Уряду від 11.03.2020 №211) та закінчився 30.06.2023 (постанова Уряду від 27.06.2023 №651).

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що до спеціального стажу роботи позивача мають бути зараховані періоди перебування ОСОБА_1 у відпустках без збереження заробітної плати: з 21.08.2010 по 22.08.2010, з 09.04.2011 по 10.04.2011, з 28.11.2011 по 30.11.2011, 03.02.2012, 08.02.2012, 04.09.2012, 26.09.2012, 24.01.2013, з 29.03.2022 по 02.04.2022 та з 08.04.2022 по 24.05.2022. Також до спеціального стажу роботи позивача належить зарахувати один місяць з періодів перебування у простої з 01.04.2020 по 09.04.2020 та з 16.05.2020 по 12.07.2020.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суд першої інстанції, що рішення ГУПФ України в Полтавській області від 16.09.2024 №71, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку є протиправним та підлягає скасуванню.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку визначений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років".

Відповідно до ч. 5 ст. 114 Закону №1058-IV, при визначенні права на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно із п. 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 №1931-ХІІ "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення"" Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.

На виконання постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 №1931-ХІІ "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення"" Міністерством соціального забезпечення України надано роз`яснення від 20.01.1992 № 8 "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення"".

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення" працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 №8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи.

У листі від 02.10.2018 №19997/0/2-18, адресованому Пенсійному фонду України, Міністерство соціальної політики України зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення".

Листом Міністерства соціальної політики України від 12.09.2018 №1209-27 роз`яснено, що до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" враховують роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8.

Суд зазначає, що статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням №8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 18.11.2024 у справі №200/1009/24.

Отож періоди роботи позивача за списком № 1 та на посадах, віднесених до підземних робіт, підлягають взаємному зарахуванню.

Відповідно до статті 58 Закону №1058-IV, Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

У спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.09.2024 про призначення пенсії за віком на підставі приписів пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, визначено ГУПФ України в Полтавській області, а тому саме останній має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.

Із урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 періоди перебування у додаткових відпустках у зв`язку з навчанням з 07.09.2015 по 13.09.2015, з 25.01.2016 по 31.01.2016; перебування у відпустках без збереження заробітної плати з 21.08.2010 по 22.08.2010, з 09.04.2011 по 10.04.2011, з 28.11.2011 по 30.11.2011, 03.02.2012, 08.02.2012, 24.09.2012, 26.09.2012, 24.01.2013, з 29.03.2022 по 02.04.2022 та з 08.04.2022 по 24.05.2022; один місяць з періоду перебування у простої за період з 01.04.2020 по 09.04.2020 та з 16.05.2020 по 12.07.2020 до спеціального стажу роботи (прохідник підземний з повним робочим днем у шахті), що дає право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.01.2025 без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 по справі № 440/11707/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич