Справа № 420/27231/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/27231/24

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шевчук О. А.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу адвоката Хомутова Григорія Володимировича, який діє в інтересах Приватного підприємства «ІН ФОРС КЕМІКАЛ», на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі за позовом адвоката Хомутова Григорія Володимировича, який діє в інтересах Приватного підприємства «ІН ФОРС КЕМІКАЛ», до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару та картки відмови

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року адвокат Хомутов Г. В., діючи в інтересах Приватного підприємства «ІН ФОРС КЕМІКАЛ» (далі ПП «ІН ФОРС КЕМІКАЛ»), звернувся до суду першої інстанції з позовом до Одеської митниці, в якому просив визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості №UA500500/2024/000310/1 від 25.05.2024;

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/000586 від 25.05.2024.

Окрім цього, адвокат Хомутов Г. В. заявив, в позовній заяв, про намір стягнення з відповідача на користь ПП «ІН ФОРС КЕМІКАЛ» витрат на професійну правничу допомогу.

04.10. 2024 адвокат Хомутов Г. В. подав до суду першої інстанції клопотання в якому просив, у випадку задоволення позовних вимог, стягнути з відповідача на користь ПП «ІН ФОРС КЕМІКАЛ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 21 375 грн.

Мотивуючи таку суму адвокат указав, що вартість його послуг становить 1500 грн за годину.

Так, написання позовної зави (22 арк) (у тому числі ознайомлення з документами, що стосуються предмету спору і долучаються до позову в кількості 89 арк) аналіз законодавства, добірка судової практики) 8 годин 12 000 грн (з розрахунку 1 год/1500 грн);

написання відповіді на відзив від 24.09.2024 (9 арк) 5 годин 7500 грн (з розрахунку 1 год/1500 грн);

ознайомлення із запереченнями (5 арк) 1/4 год 375,00 грн (з розрахунку 1 год/1500 грн);

написання додаткових пояснень 1 година 1500 грн (з розрахунку 1 год/1500 грн).

До цього клопотання адвокат надав договір про надання правничої допомоги №ЮО-44000701-У від 15.11.2023, перелік та вартість послуг за договором від 01.10.2024, акт приймання-передачі послуг №17 від 02.10.2024.

Представник Одеської митниці, скориставшись правом подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від 07.10.2024, просив зменшити такі витрати, оскільки гонорар адвоката є завищеним, становить надмірний тягар для суб`єкта владних повноважень та не відповідає критеріям розумності і співмірності.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, позов задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000310/1 від 25.05.2024.

Визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2024/000586 від 25.05.2024.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь ПП «ІН ФОРС КЕМІКАЛ» судовий збір у розмірі 5843,74 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

У задоволенні іншої частини заяви адвоката про стягнення витрат на правничу допомогу суд відмовив.

Стягнення суми витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн, суд першої інстанції обґрунтував тим, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у межах даної справи у розмірі 21 375 грн. є завищеним.

Суд першої інстанції, врахувавши складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову, вважав, що співмірними витратами на виконання відповідних робіт є сума в розмірі 4000 грн, а решта сплати покладається на клієнта відповідно до умов договору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в частині суми стягнення судових витрат на правничу допомогу, адвокат Хомутов Г. В., діючи в інтересах ПП «ІН ФОРС КЕМІКАЛ», подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині зменшення розміру витрат на правничу допомогу та просить задовольнити його клопотання в повному обсязі, стягнувши, за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниц,і на користь ПП «ІН ФОРС КЕМІКАЛ» 21 375 грн.

Мотиви апеляційної скарги полягають у тому, що відповідач, на якого покладений обов`язок доведення неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги, не довів, що заявлені витрати не відповідають критеріям розумності та співмірності.

Скаржник указує, що зазначений судом першої інстанції розмір гонорару (4000 грн) є нереальним, оскільки обсяг виконаної роботи є досить великим, а саме: ознайомлення та аналіз матеріалів (89 аркушів), підготовка та подання позову (22 аркуші), ознайомлення з відзивом і додатками до нього, підготовка та подання відповіді на відзив, ознайомлення і аналіз заперечень та подання додаткових пояснень.

На думку скаржника, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для зменшення витрат на правничу допомогу, з огляду на об`єм виконаної адвокатом роботи.

Адвокат акцентує увагу на тому, що на дану справу ним було витрачено 14 годин 15 хвилин, а тому сума 21 375 грн є обґрунтована та відповідає критеріям розумності і співмірності.

Представник Одеської митниці правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилами статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Положення статті 59 Конституції України закріплюють, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.12.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пункт 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VІ встановлює, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Частини 1 та 2 статті 30 Закону № 5076-VI встановлюють, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Колегія суддів враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21, зауважила на тому, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України визначає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене свідчить, що норми КАС України передбачають такі критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.05.2020 (справа № 904/4507/18), не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, адже суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи обставини, чи були вони фактично понесені, а також оцінювати їх необхідність.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження понесення ПП «ІН ФОРС КЕМІКАЛ» витрат на правничу допомогу, адвокат Хомутов Г. В. надав такі докази: договір про надання правничої допомоги №ЮО-44000701-У від 15.11.2023, перелік та вартість послуг за договором від 01.10.2024, акт приймання-передачі послуг №17 від 02.10.2024.

Виходячи з переліку та вартості послуг за договором від 01.10.2024, адвокат Хомутов Г. В. підготовив та подав до суду позовну заяву на 22 аркушах, в тому числі ознайомлення з документами, що стосуються предмету спору (89 аркушів) та аналіз законодавства і судової практики. На таку послугу адвокат витратив 8 годин часу, що становить 12 000 грн (8 х 1500 грн/година).

Колегія суддів, ознайомившись зі змістом позовної заяви, вважає, що витрачений адвокатом час на її написання є обґрунтованим та відповідає заявленій вартості.

Наступним, згідно переліку та вартості послуг за договором від 01.10.2024, є написання адвокатом відповіді на поданий Одеською митницею відзив на позов. Адвокат оцінив таку послугу у 7 500 грн, оскільки витрачений час на його написання становить 5 годин (5 х 1500 грн/година).

На думку колегії суддів, дана вартість цієї послуги є завищеною, оскільки аналіз змісту відповіді на відзив дає підстави дійти висновку, що він фактично відтворює зміст позовної заяви та не містить будь яких новел щодо обставин справи та нормативно-правового регулювання.

Тому, на думку суду апеляційної інстанції, справедливим буде відшкодування позивачу за надання такої послуги адвокатом у сумі 3000 грн (2 год. х 1500 грн).

Щодо ознайомлення адвокатом із запереченнями Одеської митниці та написання щодо них додаткових пояснень, колегія суддів вважає, що сума 1875 грн є також завищеною.

На думку колегії суддів, витрачений час на ознайомлення з поданими запереченнями входить у вартість написання додаткових пояснень.

Що стосується додаткових пояснень, колегія суддів вважає достатнім час на їх написання 30 хвилин, оскільки вони складені фактично на дві сторінки та здебільшого містять цитування норм Митного кодексу України.

Отже, вартість цієї послуги має становити 750 грн.

За таких умов, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, зміст, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду процесуальних документів і заяв по суті спору, їх значення для спору, колегія суддів вважає, що складність справи, виконана представником робота (надані послуги), обсяг наданих послуг та виконаних робіт, в даному випадку, є співмірними розміру витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, що складає суму 15 750 грн.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо стягнення з бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суму 4 000 грн.

У свою чергу, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в частині законності розподілу судом першої інстанції судових витрат.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів зазначає, що аналіз аргументів апеляційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з відображеними в судовому рішенні суду першої інстанції обставинами справи, дає можливість вважати, що у цій ситуації наявні обставини, наведені у пункті 3 частини 1 статті 317 КАС України, які є підставою для часткового задоволення апеляції та зміни рішення суду першої інстанції.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 317 КАС України підставами для зміни судового рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції.

На думку суду апеляційної інстанції, в даному випадку, суд першої інстанції дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, а тому наявні підстави для зміни рішення суду першої інстанції, шляхом викладення абзацу 4 його резолютивної частини в іншій редакції із зазначенням стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 15 750 грн.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Хомутова Григорія Володимировича, який діє в інтересах Приватного підприємства «ІН ФОРС КЕМІКАЛ» задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року змінити, шляхом викладення абзацу 4 його резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А) на користь Приватного підприємства «ІН ФОРС КЕМІКАЛ» (, місце знаходження: 03189, м. Київ, вул. Здановської Юлії, 71-г) судовий збір в розмірі 5843 (п`ять тисяч вісімсот сорок три) грн 74 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 15750 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя О. А. Шевчук

Повне судове рішення складено 10.04.2025.