Справа № 160/26988/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/26988/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 року (головуючий суддя Рябчук О.С.)

в адміністративній справі №160/26988/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 09.10.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №35 від 23.09.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду в Черкаській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перевести згідно з поданою заявою від 16.09.2024 №16871 ОСОБА_1 з 16.09.2024 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІI та пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах в податкових органах.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем прийнято рішення про відмову у переведенні заявника на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», у зв`язку із необґрунтованою відмовою врахувати періоди його роботи в органах податкової служби з присвоєнням спеціального звання до періодів державної служби, позивач вважає вказане рішення протиправним. Посилається на те, що «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ. Позивач на час звернення 16.09.2024 із заявою про переведення на пенсію держслужбовця: досяг повних 66 років; має необхідний страховий стаж; має стаж державної служби 37 років 09 місяців 03 дня станом на вересень 2024 року, з них 25 років - за період з 02.07.1990 по 01.05.2016. Отже, позивач надав відповідачу належні документи на підтвердження обставин, що станом на 01.05.2016 позивач мав стаж державної служби понад 20 років, у тому числі 25 років станом на 01.05.2016 та працював на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. На думку позивача, такі обставини підтверджують його право на перехід на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення №35 від 23.09.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду в Черкаській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перевести згідно з поданою заявою від 16.09.2024 №16871 ОСОБА_1 з 16.09.2024 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII та пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах в податкових органах.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивачем разом із заявою від 16.09.2024 №16871, поданою у встановленому порядку та у відповідній формі органу Пенсійного фонду усі необхідні документи для прийняття рішення про переведення позивача на пенсію державного службовця, єдиною спірною підставою для відмови стало неврахування до стажу державної служби періоду роботи із присвоєнням спеціального звання. Суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення від 23.09.2024 №35 оскільки підтверджено наявність необхідного стажу роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що посади, які займав позивач в органах державної податкової адміністрації/ інспекції, з присвоєними званнями не відносяться до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ. Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 працював з 02.07.1990 до 21.08.2024 в органах податкової служби з присвоєнням спеціального звання радник податкової служби 3, 2 та 1 рангу, спеціального звання радник податкової та митної служби. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області прийнято рішення від 23.09.2024 №35 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону №889-VІІІ за відсутності необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Дніпропетровської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16.09.2024 позивач подав до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області заяву, прийняту і зареєстровану за №16871, у якій просив перерахувати пенсію у зв`язку із переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку зі звільненням, яку розглянуто за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Черкаській області.

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду в Черкаській області №35 від 23.09.2024 відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.11.1993.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відмовляючи у задоволенні заяви про переведення на інший вид пенсії, відповідач зазначив, що заявник працював із 02.07.1990 до 21.08.2024 в органах податкової служби з присвоєнням спеціального звання, однак зважаючи на те, що посадовим особам контролюючих органів згідно зі статтею 343.1 ПК України присвоюються спеціальні звання і, відповідно, ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХП, робота на цих посадах не враховується для обчислення стажу державної служби.

Матеріалами справи підтверджується, що Рішенням №35 від 23.09.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , прийнятим Відділом перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області, позивачу відмовлено у задоволенні заяви та повідомлено:

- 16.09.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернувся із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- до заяви надано довідку від 16.09.2024 №65025/6/04-36-10-02-13 про складові заробітної плати державного службовця станом на вересень 2024 року на посаді начальника Придніпровської державної податкової інспекції та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби від 16.09.2024 №65026/6/04-36-10-02-13, видані ГУ ДПС у Дніпропетровській області;

- з 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.11.1993;

- порядок призначення таких пенсій затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Порядок №622);

- згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон №3723, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу;

- пенсії відповідно до Закону №889-VІІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців призначаються особам, які: досягли пенсійного віку чоловіки 62 роки, жінки - віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058; мають страховий стаж: чоловіки - 35 років, жінки - 30 років; не призначали пенсію відповідно до Закону №3723-XII; на день набрання чинності Законом №889-VІІІ займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України або на день набрання чинності Законом №889-VIII мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 1 травня 2016 року;

- за матеріалами пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_1 з 29.12.2017 призначено пенсію за віком, відповідно до Закону №1058;

- відповідно до записів в трудовій книжці заявник працював із 02.07.1990 до 21.08.2024 в органах податкової служби з присвоєнням спеціального звання - радник податкової служби 3, 2 та 1 рангу, спеціального звання - радник податкової та митної служби;

- зважаючи на те, що посадовим особам контролюючих органів згідно зі статтею 343.1. Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання і, відповідно, ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХП, робота на цих посадах не враховується для обчислення стажу державної служби;

- з огляду на зазначене, відділ перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняв рішення відмовити ОСОБА_1 у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за поданою заявою від 16.09.2024.

Позивач додав до поданої Головному управлінню ПФУ у Дніпропетровській області заяви від 16.09.2024 року №16871:

довідки №65025/6/04-36-10-02-13, №65026/6/04-36-10-02-13 від 16.09.2024,

трудову книжку НОМЕР_2 із вкладишем.

16.09.2024 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідно до «Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622, видані ОСОБА_1 довідки:

- №65025/6/04-36-10-02-13 (додаток 4 до Порядку №622):

довідка про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років): про те, що він працював в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області на посаді начальника Придніпровської державної податкової інспекції, заробітна плата станом на вересень 2024 становить: посадовий оклад 21440 грн, надбавка за ранг (державний службовець 3 рангу) 800 грн;

надбавка за вислугу років (50%) за стаж державної служби 37 років 09 місяців 03 дня 10720 грн, разом 32960 грн;

- №65026/6/04-36-10-02-13 (додаток 6 до Порядку №622):

довідка про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби: видана ОСОБА_1 для призначення згідно з пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-ХІІ «Про державну службу» про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за серпень 2024 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, становили: серпень 2024 року: надбавка за інтенсивність 12006,40 грн;

премія щомісячна 6432 грн; інші виплати 4311,75 грн, разом 22750,15 грн.

Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 та вкладишу до неї серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 02.07.1990 до 21.08.2024 працював на різних посадах в органах податкової служби, а саме:

- запис 21: з 02.07.1990 на посаді головного податкового ревізора інспектора;

- запис 23: з 15.09.1993 на посаді заступника керівника відділу зборів та стягнень з юридичних осіб;

- запис 25: з 18.09.1995 на посаді керівника відділу розслідувань;

- запис 26: з 25.10.1995 по 16.01.1997 на посаді заступника інспекції, керівника відділу розслідувань;

- запис 28: з 20.01.1997 на посаді заступника начальника відділу справляння акцизного збору з алкогольних та тютюнових виробів;

- запис 31: з 01.09.1997 на посаді начальника відділу справляння акцизного збору з алкогольних та тютюнових виробів;

- запис 37: з 12.02.2002 по 27.06.2003 на посаді начальника відділу адміністрування акцизного збору;

- запис 39: з 01.07.2003 на посаді керівника управління оподаткування юридичних осіб;

- запис 41: з 29.04.2005 на посаді першого заступника начальника державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська;

- запис 43: з 03.04.2007 на посаді першого заступника начальника державної податкової інспекції;

- запис 45: з 20.11.2011 на посаді заступника начальника державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська;

- запис 47: з 15.03.2012 на посаді заступника начальника державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області;

- запис 48: з 18.07.2013 на посаді заступника начальника Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області;

- запис 50: з 19.10.2015 на посаді заступника начальника Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області;

- запис 52: з 20.06.2018 на посаді першого заступника начальника Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області;

- запис 54: з 28.12.2018 на посаді начальника Амур-Нижньодніпровської державної податкової інспекції Лівобережного управління;

- запис 56: з 02.10.2019 на посаді начальника Амур-Нижньодніпровської державної податкової інспекції Лівобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області;

- запис 59: з 22.12.2020 на посаді начальника Амур-Нижньодніпровської державної податкової інспекції;

- запис 61: з 21.02.2023 на посаді начальника Придніпровської державної податкової інспекції:

- запис 62: 21.08.2024: припинено державну службу та звільнений з посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до пункту 7 частини першої статті 83, частини третьої статті 86 Закону України «Про державну службу», наказ від 19.08.2024 №678-о.

Крім того, трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_2 із вкладишем до неї серії НОМЕР_3 також підтверджується:

- запис 22: 29.10.1992: на підставі Закону України «Про державну податкову службу в Україні» присвоєно звання інспектор податкової служби І рангу;

- запис 29: 01.02.1997: присвоєно спеціальне звання радник податкової служби 3 рангу;

- запис 33: 09.04.1999: присвоєно спеціальне звання радник податкової служби 2 рангу;

- запис 35: 09.04.2001: присвоєно спеціальне звання радник податкової служби 1 рангу;

- запис 48: 18.07.2013: присвоєно 10 ранг державного службовця;

- запис 49: 31.12.2013: присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної служби 1 рангу;

- запис 56: 02.10.2019: присвоєно 4 ранг державного службовця;

- запис 60: 03.10.2022: присвоєно черговий 3 ранг державного службовця.

Згідно із записом 24 трудової книжки, позивач 01.03.1994 прийняв присягу державного службовця.

У довідці за формою ОК-5 містяться відомості по спеціальному стажу з 2002 по 2024 роки із кодом підстави для обліку спецстажу ЗДС037А1, який діє з 16.12.1993, а саме «Державні службовці, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку в період роботи на державній службі, за наявності загального трудового стажу - для чоловіків не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років».

Відповідач вважає, що відсутні підстави для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІI та відсутні підстави для зарахування до стажу державної служби періодів роботи на посадах в податкових органах.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним.

Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», згідно із частиною 2 «Прикінцевих та перехідних положень» якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

При цьому, відповідно до пункту 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Додатками 1-31 до постанови Кабінету Міністрів України «Про віднесення деяких посад працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» від 14.08.2013 №703, відповідно до статті 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ було віднесено деякі посади працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, за наявності в особи станом на 1 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови:

у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а саме щодо: віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17, від 27.01.2023 у справі №340/4184/21, від 11.04.2023 у справі №620/965/20 та інших.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ:

- на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку;

- пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, згідно із частиною 3 статті 25 Закону №3723-ХІІ - віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Крім того, відповідно до пункту 17 частини 3 статті 3 Закону №889-VIII, дія цього Закону не поширюється на:

осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, безпосередньо пунктом 17 частини 3 статті 3 Закону №889-VIII встановлено, що закон може містити інші умови розповсюдження норм такого закону на працівників органів, яким присвоюються спеціальні звання.

Слід зазначити, що дія Закону №889-VIII поширювалась на позивача під час перебування його на посадах у податкових органах, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 5 статті 3 Закону №889-VIII, окремі особливості проходження державної служби в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, їх територіальних органах визначаються Митним кодексом України та Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 342.4 статті 342 ПК України, в редакції чинній з 01.11.2011, посадові особи контролюючих органів є державними службовцями, а пунктом 343.1 статті 343 ПК України, передбачено, що посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання, як, зокрема, радник податкової та митної справи I рангу, з 2020 року це спеціальне звання має найменування радник податкової служби І рангу.

При цьому, пунктом 343.2 статті 342 ПК України, який застосовується з дати набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 17.11.2011 №4050-VI визначено, що Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Наведена норма дає підстави для висновку, що державний службовець, якому присвоєно спеціальне звання (зокрема, радник податкової служби), одночасно відноситься до певної категорії державних службовців (через встановлені постановами Кабінету Міністрів України співвідношення спеціальних звань з рангами державних службовців, а саме у 2016 році це додаток 24 Постанови №703), та відповідно державний службовець мав відповідний ранг державного службовця згідно правила статті 25 Закону №3723-ХІІ та актів Кабінету Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачу 18.07.2013 року присвоєно 10 ранг державного службовця, 4 ранг державного службовця - 02.10.2019, та 3 ранг державного службовця 03.10.2022, відповідно.

Крім того, абзацом 2 пункту 344.1 статті 344 ПК України встановлено, що період роботи посадових осіб контролюючих органів (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До 01.05.2016 посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначались «Порядком обчислення стажу державної служби», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (Порядок №283, в редакції, чинній до 01.05.2016). стажу державної служби» (Порядок №283, в редакції, чинній до 01.05.2016).

Пунктом 1 Порядку №283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів, зокрема, державної податкової служби.

Суд також враховує, що відповідно до частини 17 статті 37 Закону №3723-ХІІ, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Таким чином, є протиправним висновок відповідача, що покладений в обґрунтування рішення №35 від 23.09.2024 про відмову у перерахунку пенсії, про те, що робота на посадах у податкових органах із присвоєнням спеціального звання не враховується для обчислення стажу державної служби, а також є помилковими доводи відповідача наведені у відзиві на позов про те, що відповідно до статті 343.1 ПК України посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, відповідно ці посади не належать до посад віднесених до категорії посад державної служби визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ чи Постановою №703.

Пунктом 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно записів трудової книжки, період роботи позивача в органах податкової служби з 02.07.1990 (на посаді головного податкового ревізора інспектора) до 01.05.2016 (дати набрання чинності Законом №889-VIII), зокрема (з 02.07.1990 по 16.01.1997 - 6 років 6 місяців 16 днів, з 20.01.1997 по 27.06.2003 - 6 років 5 місяців 8 днів, з 01.07.2003 по 01.05.2016 - 12 років 10 місяців 1 день), складає 25 років 9 місяців 24 дня.

При цьому, повний стаж державної служби позивача складає 37 років 09 місяців 03, що зазначено в довідці ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 16.09.2024 №65025/6/04-36-10-02-13, яка видана відповідно до «Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції позивачем додержано усі обов`язкові умови для збереження права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016, а саме, позивачем підтверджено дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону №889-VIII, щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби, зокрема, позивач:

- досяг мінімального віку 62 роки (на день подання заяви від 16.09.2024 позивач досяг повних 66 років);

- має страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (фактично позивачеві призначена пенсія за віком станом на 16.09.2024, відповідач такі обставини не заперечує та не спростовує);

- має стаж державної служби має стаж державної служби 37 років 09 місяців 03 дня станом на дату звільнення 21.08.2024 року, з них 25 років 9 місяців 24 дня - за період з 02.07.1990 до 01.05.2016.

- крім того, позивач працював станом на 01.05.2016 року на посаді державного службовця.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення №35 від 23.09.2024 про відмову у перерахунку пенсії.

Отже, позивач відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ має право на одержання пенсії державного службовця, натомість, доводи відповідача щодо правомірності підстав прийняття рішення про відмову, з огляду на неврахування для обчислення стажу державної служби роботи на посадах із присвоєнням спеціального звання - є необґрунтованими.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Позивач, звернувшись до відповідача із заявою від 16.09.2024 №16871, надав органу Пенсійного фонду усі документи, необхідні для здійснення переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII та пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Згідно правил, встановлених Порядком призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 №622, позивачем до заяви від 16.09.2024 №16871 додані видані 16.09.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області довідки №65025/6/04-36-10-02-13 (додаток 4 до Порядку №622) та №65026/6/04-36-10-02-13 (додаток 6 до Порядку №622).

При цьому, позивачем також надано трудову книжку серії НОМЕР_2 та вкладишу до неї серії НОМЕР_3 .

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем разом із заявою від 16.09.2024 №16871, поданою у встановленому порядку та у відповідній формі, надано органу Пенсійного фонду усі необхідні документи для прийняття рішення про переведення позивача на пенсію державного службовця, єдиною спірною підставою стало неврахування до стажу державної служби періоду роботи із присвоєнням спеціального звання.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає доводи відповідача щодо неправильного обрання позивачем способу захисту порушеного права необґрунтованими.

Зокрема, відповідач не навів вагомих аргументів проти заявлених похідних позовних вимог, обмежившись загальним описом власних повноважень та правом вчинення певних дій, однак, маючи у своєму розпорядженні пенсійну справу, доступ до необхідних державних реєстрів та заяву позивача з доданими документами, відповідач свої доводи не обґрунтував, належними та допустимими доказами їх не підтвердив. Оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з порушенням права позивача на переведення з одного виду пенсії на інший, а матеріалами справи підтверджено, що відповідача, як територіального органу Пенсійного фонду, відсутні інші варіанти правомірної поведінки ніж ухвалення позитивного рішення за результатами розгляду заяви від 16.09.2024, належним способом захисту позивача є зобов`язання відповідача перевести позивача з 16.09.2024 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Правильність обрання такого способу захисту порушеного права у підтверджена Верховним Судом у постанові від 19.12.2023 у справі №600/947/23-а щодо бездіяльності органу Пенсійного фонду щодо переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ у зв`язку із наявністю у позивача, якому під час служби присвоєно спеціальне звання, стажу на посаді державного службовця та більше 20 років на момент набрання чинності Законом №889-VІІІ (01.05.2016).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 27.03.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко