Справа № 620/15877/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Сорочка Є.О.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100000 грн, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в періоди: з 16.11.2022 по 25.11.2022; 11.01.2023; 09.03.2023; 16.03.2023; 24.03.2023; 01.04.2023; 03.04.2023; 11.04.2023; з 12.04.2023 по 14.04.2023; 30.05.2023; 23.06.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100000 грн, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в періоди: з 16.11.2022 по 25.11.2022; 11.01.2023; 09.03.2023; 16.03.2023; 24.03.2023; 01.04.2023; 03.04.2023; 11.04.2023; з 12.04.2023 по 14.04.2023; 30.05.2023; 23.06.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у період з 16.11.2022 по 25.11.2022; 11.01.2023; 09.03.2023; 16.03.2023; 24.03.2023; 01.04.2023; 03.04.2023; 11.04.2023; з 12.04.2023 по 14.04.2023; 30.05.2023; 23.06.2023, брав участь у здійсненні заходів із збереження національної безпеки і оборони, виконуючи бойові завдання у складі НОМЕР_2 прикордонного загону, у зв`язку з чим, у позивача наявне право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 до 100000,00 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 09.04.2025.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), що підтверджується витягом з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.06.2022 № 277-ОС, від 26.12.2022 № 696-ОС (а.с.25-26).

Згідно довідки про розмір грошового забезпечення позивача № 222 від 21.08.2023, ОСОБА_1 з листопада 2022 року по червень 2023 року отримував щомісяця винагороду в розмірі 30000,00 грн, передбачену Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", виплата винагороди в розмірі 70000,00 грн не здійснювалась (а.с.28).

Однак, позивач вважає, що має право на виплату збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100000 грн, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в періоди: з 16.11.2022 по 25.11.2022; 11.01.2023; 09.03.2023; 16.03.2023; 24.03.2023; 01.04.2023; 03.04.2023; 11.04.2023; з 12.04.2023 по 14.04.2023; 30.05.2023; 23.06.2023, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що підтверджуючі документи щодо прийняття позивачем безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у ІНФОРМАЦІЯ_2 за спірний період відсутні (від керівника підрозділу охорони державного кордону не надходили), і не встановлені під час судового розгляду, з огляду на що, і відсутні підстави для виплати збільшеної додаткової грошової винагороди.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк у зв`язку з безпосередньою участю у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за вказаний період.

Відповідачем не надано жодних заперечень саме з посиланням на відповідні докази щодо факту не взяття позивачем, як безпосередньої участі у бойових діях, так й не забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації протягом спірного періоду.

Чернігівський окружний адміністративний встановив, що доказів для підтвердження безпосередньої участі позивача недостатньо, проте ухвалою такі не були витребувані від відповідача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XIІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на всій території України введений воєнний стан.

Одночасно із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.2022 №2105-IX, оголошено про проведення загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі по тексту також - Постанова № 168).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у первинній редакції), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згодом, цей пункт Постанови №168 був змінений згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217, від 22.03.2022 №350, від 01.04.2022 №400, від 01.07.2022 №754, від 07.07.2022 №793.

Зокрема, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 (яка, згідно з пунктом 2, набирає чинності з дня її опублікування [19.07.2022] та застосовується з 24.02.2022) у пункті 1 Постанови № 168: "…1) в абзаці першому слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінити словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

2) доповнити пункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту: "Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.";

2. Абзац шостий пункту 2 після слів "під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану" замінити словами "у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.".

3. Доповнити постанову пунктом 2-1 такого змісту: " 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів"".

З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України 30.07.2022 було видано наказ № 392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" (далі - Наказ № 392-АГ), який застосовується з 01.08.2022.

Так, згідно пункту 1 Наказу № 392-АГ, військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 4 Наказу № 392-АГ, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу № 392-АГ).

09.12.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ № 628/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" (далі - Наказ № 628-АГ), який застосовується з 01.12.2022 та у подальшому врегулював порядок і умови здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану.

Так, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що згідно наданих позивачем витягів з журналів бойових дій прикордонної ракетно-артилерійської застави прикордонної комендатури швидкого реагування від 05.01.2023 № 147 дск та від 31.08.2022 № 10/10, позивач в період з 16.11.2022 по 25.11.2022 перебував у складі підрозділу, який застосовувався для заміни у складі розрахунків ЗУ-23, прикриття об`єктів критичної інфраструктури від можливих ударів, в період 11.01.2023, 09.03.2023, 16.03.2023, 24.03.2023, 01.04.2023, 03.04.2023, 11.04.2023, з 12.04-14.04.2023, 30.05.2023, 23.06.2023 перебував у складі підрозділу, який застосовувався для прибуття до пункту постійної дислокації, доставка ПИИ до позицій ЗУ-23, доставка продуктів харчування до позицій ЗУ-23 та заміна наряду, заміна розрахунку ЗУ-23, прибуття до управління загону для подання звітності, переміщення розрахунку ЗУ-23, завершення виконання завдання ЗУ-23 (а.с.29-31).

Водночас, підтверджуючі документи щодо прийняття позивачем безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у ІНФОРМАЦІЯ_2 за спірний період відсутні (від керівника підрозділу охорони державного кордону не надходили).

Колегія суддів у контексті посилань апелянта, зазначає, що виконання даних заходів не підтверджується відомостями з журналу бойових дій, оскільки в ньому зазначено лише виконання службових обов`язків позивачем в певну кількість днів, а не виконання ним заходів з відсічі збройній агресії рф відповідно до наказів Адміністрації Держприкордонслужби України № 392-АГ, № 628-АГ.

Відповідна довідка відсутня, крім того, сам по собі облік бойових розпоряджень в Журналі бойових дій, не є підставою для нарахування відповідачем збільшеної додаткової винагороди, оскільки первісною умовою ведення даного журналу є фіксація бойових дій.

Колегія суддів звертає увагу на те, що лише сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) у спірний період в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у збільшеному розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови №168.

Окрім того, виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не є тотожними поняттями.

Зі змісту довідки про грошове забезпечення вбачається, що у зв`язку з тим, що позивач своїми безпосередніми діями здійснював захист суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України йому нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, передбачена пунктом 1 постанови КМУ № 168, в розмірі до 30000,00 грн, у той же час, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача в спірний період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах.

Щодо посилання позивача на те, що суд першої інстанції не дотримався принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи, не витребувавши від відповідача докази, колегія суддів зазначає, що у позовній заяві та під час розгляду справи стороною позивача відповідне клопотання не заявлялось, водночас, за ч. 1 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Проте, сторона позивача так і не вказує на те, які саме докази не були надані разом з позовною заявою, проте такі мімтяться у відповідача та які має витребувати суд.

Разом з тим, як обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції, докази безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, позивач суду не надав, про обставини такої участі у позовній заяві не зазначив, відповідач їх також не підтверджує, з огляду на що, відсутні правові підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі 100000 грн за спірний період та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу збільшену додаткову грошову винагороду.

Колегія суддів також зазначає, що позивач не надав до суду доказів того, що він звертався до відповідача з проханням скласти документи за спірних період про те, що він приймав участь в бойових діях чи заходах, так як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 168, оскільки такі документи відсутні і позивач до справи їх не надавав. Відсутні також докази, які б свідчили, що позивач звертався до суду з відповідним позовом про зобов`язання військову частину скласти передбачені чинним законодавством документи щодо його участі у бойових діях або ж заходахє

Кожна сторона має довести суду обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Тож, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Є.О. Сорочко

Я.М. Василенко