Справа № 511/515/25
Суддя: Гринчак С. І.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/515/25

Номер провадження: 2-а/511/20/25

08 квітня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання - Полихи Ю.О.

за участю:

представника позивача адвоката Бикової О.В.

представника відповідача - Коваль Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження справу ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст адміністративного позову.

17 лютого 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просив скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 від 12.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив наступне.

12.02.2025року, перебуваючи в зоні КПП, в районі с. Дачне Одеської області, його було затримано працівниками поліції та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з наявною у Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних інформації про порушення правил військового обліку. Цього ж дня відносно нього відповідачем було складено протокол та винесена постанова, якою його визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. Разом із другим примірником протоколу та копією постанови йому були видані: копія повістки № 1937414 та копія конверта поштового відправлення № 981 з ф.20.

Позивач вважає, що протокол та постанова від 12.02.2025 складені безпідставно, без належної оцінки доказів та ознак, притаманних, для кваліфікації діяння, як правопорушення з огляду на таке.

Так, суть адміністративного правопорушення зазначена відповідачем полягає у тому, що ОСОБА_1 , в особливий період, порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, не з`явившись за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк і місце, зазначені в повістці №1937414.

Проте він, ОСОБА_1 , ніякої повістки не отримував, за місцем його реєстрації листоноша повістку не доставляв, не інформував за номером телефону, та не вкладав до абонентської скриньки повідомлення за ф.22-а про надходження повістки ТЦК та можливість її одержання у відділенні поштового зв`язку.

Аналіз наданого відповідачем зворотнього повідомлення за ф.20 свідчить, що днем проставлення відмітки "про відсутність особи за адресою місця проживання особи" є 18 січня 2025 року, про що свідчить відбиток печатки оператора поштового зв`язку.

Відповідно до наданої усної інформації, отриманої через контакт-центр Укрпошти за телефоном 0 800 300 545, с. Мільярдівка Роздільнянського району Одеської області обслуговується пересувним відділенням Укрпошти, за адресою та графіком надання послуг у цьому населеному пункті. Так, надання послуг у с.Мільярдівка здійснюється щовівторка, з 13 год. 40 хв. до 14 год. 40 хв. по вул. Центральній, 21. Як вбачається, 18 січня 2025 року є суботою і не є днем обслуговування мешканців с.Мільярдівка пересувним відділенням Укрпошти.

Дана обставина виключає факт доставки оператором поштового зв`язку (листоношою) ані повістки ТЦК за місцем його реєстрації, 18.01.2025, ані повідомлення за ф.22-а, а отже є беззаперечним доказом того, що він не знав про існування повістки №1937414, що свідчить про відсутність його вини та умислу з неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом на 27.01.2025, 09 год.00 хв.

За змістом оскаржуваної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 від 12.02.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності, кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення, на думку відповідача, є порушення правил військового обліку в особливий період і йому інкримінується порушення вимог ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", згідно якої, як зазначає відповідач, громадянин зобов`язаний з`явитися за викликом до ТЦК у строк та місце , зазначене в повістці.

За змістом ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" метою виклику до ТЦК та СП є: взяття на військовий облік; визначення призначення на особливий період; направлення для проходження медичного огляду.

Отже, виходячи зі змісту цієї правової норми, за умови отримання повістки, він, ОСОБА_1 , мав з`явитися до ТЦК та СП для взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Проте, відповідно до даних військово - облікового документа, сформованого системою "Резерв+" та у паперовому вигляді, він своєчасно та у спосіб, визначений законом оновив свої дані, пройшов медичний огляд, визнаний придатним до військової служби, термін висновку ВЛК не сплив та йому надана відстрочка на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яка чинна до 08.05.2025. При цьому прийняття позитивного рішення про надання відстрочки допускається виключно після перевірки дій військовозобов`язаного з оновлення персональних дій. Зміст повістки № 1937414 не містить інформації, які дані потребують уточненню.

Окрім цього, винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності одразу після складання протоколу, в один день, обмежило його, ОСОБА_1 , у реалізації права на захист фахівцем у галузі права та підготовку у наданні належних доказів на підтвердження того, що повістка № 1937414 на його адресу не доставлялась.

Позивач вважає, що дії відповідача по винесенню Постанови від 12.02.2025 року по справі про адміністративне правопорушення є незаконними, а тому звернувся в суд з вказаним позовом.

2.Процесуальні дії суду, заяви та клопотання сторін судового провадження.

Ухвалою судді від 19.02.2025 у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов в термін до судового засідання з розгляду справи по суті в порядку передбаченому ст.162 КАС України (а.с.20).

Ухвалою суду від 26.02.2025 року задоволено клопотання представника відповідача Яровенкоа М.Г. та продовжено встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву (а.с.30).

06.03.2025 року через канцелярію суду Відповідачем по справі надано відзив. У відзиві відповідач просить у позові позивача відмовити повністю, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням чинного законодавства України, склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, підтверджується доказами, наданими до відзиву. (а.с.34-35).

3. Позиція сторін в судовому засіданні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Бикова О.В., яка діяла на підставі договору про надання правничої допомоги №3 та ордеру серії ВН №1481656 від 28.02.2025 року, посилаючись на обставини викладені в позові просила скасувати постанову від 12.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП як неправомірну, та закрити провадження у справі. Крім того на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, представник позивача просила долучити до матеріалів справи в якості доказів листи АТ «Укрпошта» з відповідями на звернення ОСОБА_1 та на адвокатський запит.

В судовому засіданні представник відповідача Коваль Р.С., посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов, просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

4. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та висновки суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, суд зважає на таке.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України «Про борону України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затверджений постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває і по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації. Таким чином, з 24 лютого 2022 року на всій території Україні триває особливий період.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Так, судом встановлено, що 12 лютого 2025 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Як вбачається із змісту протоколу військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за заявленою адресою: АДРЕСА_1 , була відправлена повістка № 1937414 через національного оператора «Укрпошта» (номер відправлення №981) про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09.00 год.27.01.2025 року. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 на зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув. Документів, підтверджуючих поважну, причину неприбуття громадянина не надано. 06.02.2025 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 повернувся лист національного оператора «Укрпошта» з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Військовозобов`язаний ОСОБА_1 своїми діями в особливий період порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно яких громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, чим порушив вимоги чинного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.(а.с.13)

На підставі зазначеного, 12 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_2 було прийнято постанову за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.(а.с.14)

Розглядаючи правомірність прийняття оскаржуваної постанови, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до відомостей повістки № 1937414 позивача зобов`язано з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 27.01.2025 о 09:00 годині для уточнення даних. Дана повістка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та направлена на адресу місця реєстрації позивача рекомендованим листом, засобами «Укрпошти». (а.с.15)

Відповідно до форми 107П АТ «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням №981 відповідачу відправлено документ «Повістка 14.01.2025 № 1937414 на 1 арк., (а.с.15 зв.бік)

Згідно довідки форми Ф.20 причиною повернення рекомендованого поштового відправлення є відсутність адресата за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ). (а.с.20)

Відповідно до підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560:

«Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».

Змінами, внесеними постановою уряду від 8 жовтня 2024р. №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам.

У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Позивач посилається на той факт, що відповідно до отриманої ним усної інформації, через контакт-центр Укрпошти за телефоном 0 800 300 545, стало відомо, що с. Мільярдівка Роздільнянського району Одеської області обслуговується пересувним відділенням Укрпошти, за адресою та графіком надання послуг у цьому населеному пункті.

Так, надання послуг у с.Мільярдівка здійснюється щовівторка, з 13 год. 40 хв. до 14 год. 40 хв. по вул. Центральній, 21.

Згідно зворотнього повідомлення за ф.20 встановлено, що днем проставлення відмітки «про відсутність особи за адресою місця проживання особи» є 18 січня 2025 року, про що свідчить відбиток печатки оператора поштового зв`язку.

Таким чином, 18 січня 2025 року є суботою і не є робочим днем обслуговування мешканців с.Мільярдівка пересувним відділенням Укрпошти.

Дана обставина виключає факт доставки оператором поштового зв`язку (листоношою) ані повістки ТЦК за місцем реєстрації позивача 18.01.2025, ані повідомлення за ф.22-а, а відтак є беззаперечним доказом того, що Позивач не знав про існування повістки №1937414, що свідчить про відсутність вини та умислу Позивача щодо неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом на 27.01.2025, 09 год.00 хв.

Зазначене також підтверджується листами Акціонерного товариства «Укрпошта`від 18.03.2025р. вих.№1853-Т-123-В, відповідно до яких вбачається, що згідно графіку обслуговування наступний робочий день ПВПЗ був 28.01.2025 (а.с.51-55)

За таких підстав, суд дійшов переконання, що Позивач не був належним чином обізнаним щодо виникнення у нього певного обов`язку, а саме з`явитись за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак це не може свідчити про його умисне невиконання такого обов`язку.

Крім того слід зазначити, що як вбачається із долученої відповідачем повістки №19374414, ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 27.01.2025 року на 09:00 годину для уточнення даних.

Разом з тим, відповідно до наявного військового облікового документу з мобільного додатку «РЕЗЕРВ+», (а.с.11) вбачається що:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .;

- Категорія обліку військовозобов`язаний», має відстрочку до 08.05.2025 року, тип відстрочки п.3ч.1 ст.23.

- Постанова ВЛК «Придатний», дата ВЛК 18.01.2024.

- Номер в реєстрі «ОБЕРІГ» 3.

- Також вказано що дані уточнено 23.01.2025 року.

Проте, відповідачем не наведено суду які ж саме дані мали б бути уточнені 27.01.2025 року на відміну від тих, які у них мались в наявності, станом на 23.01.2025 - дату останнього їх уточнення.

Більше того, відповідно до примітки ст.210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

Як вже було встановлено вище, позивач викликався з метою уточнення даних, водночас матеріали справи не містять відомостей про неможливість отримання таких даних з реєстрів. Навпаки, долучені відомості свідчать про те, що з моменту взяття на облік, відповідач мав військово-облікові дані на позивача. Оскільки можливість отримання таких даних виключає підстави для застосування статті 210-1 КУпАП, що відповідає примітці ст. 210 КУпАП.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Оцінюючи оскаржену постанову на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що відповідач прийшов передчасного висновку щодо визнання винуватості позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не врахував об`єктивні обставин по справі, такі як необізнаність позивача з фактом направлення йому повістки та неможливість отримання або уточнення даних самостійно ТЦК та СП (досягнення мети виклику без особи, або неможливість досягнення за відсутності особи).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд вважає, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факт того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

А відтак суд вважає, що постанова відповідача у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.

5. Розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн., про що свідчить квитанція ID: 3881-2408-5581-1934 від 16.02.2025 року (а.с.7), у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 від 12.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.,

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 .

Повний текст Рішення виготовлений та підписаний суддею 11.04.2025 року.

Суддя С. І. Гринчак