Справа № 400/8493/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 квітня 2025 р. № 400/8493/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді головуючого Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

проСт. 382 судовий контроль,

ВСТАНОВИВ:

Судом розглянута адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення нарахування та виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку 22.06.2023 р. по виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 01.03.2018 р. із застосуванням базового місяця січня 2008 року; зобов`язання провести нарахування та виплату середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку за період з 15.05.2020 р. по 22.06.2023 р.

Рішенням суду від 12.10.2023 р. позов задоволено. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку за період з 15.05.2020 р. по 22.06.2023 р. у сумі 77935,19 грн (сімдесят сім тисяч дев`ятсот тридцять п`ять грн 19 коп.).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2024 р. рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року змінено, виклавши абзац третій її резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку за період з 16.05.2020 року по 16.11.2020 року у сумі 10532,75 грн. (десять тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 75 копійок)».

На виконання постанови видано виконавчий лист від 10.04.2024 р.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2024 р. постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Під час нового розгляду постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2024 р. рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023р. залишено без змін.

Ухвалою від 06.08.2024 р. виконавчий лист від 10.04.2024 р. визнано таким, що не підлягає виконанню.

На виконання залишеного без змін рішення суду першої інстанції видано виконавчий лист від 07.08.2024 р.

19.03.2025 р. Відповідач надав до суду додаткові пояснення по справі, де заявив клопотання про відстрочення судового рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 р. у справі №400/8493/23. Клопотання мотивоване відсутністю фінансового забезпечення для виконання рішення суду.

Ухвалою від 20.03.2025 р. про дату, час і місце розгляду клопотання сторони повідомлені належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 378 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглядаючи заяву, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У постанові від 06.12.2019 р. по справі № 2а/0570/6531/2011 Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.01.2020 р. по справі № 819/150/17, при розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання відстрочення не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися наміри боржника, що свідчать про його бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду не звільняє боржника від його виконання, а лише його відтерміновує на певний час до настання певних обставин.

Як зазначив Відповідач, станом на 18.03.2025 кошти на рахунки військової частини НОМЕР_1 на виконання рішень судів по КПКВ 2101020 КЕКВ 2800 не надходили.

Відповідач не зазначив будь-яких конкретних обставин або подій, з настанням яких пов`язується його можливість виконати судове рішення, а без цього відстрочення виконання судового рішення буде просто дозволом на його невиконання, що суперечить цілям та завданням адміністративного судочинства.

Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 р. у справі "Кечко проти України").

Відтак, зважаючи на обов`язковість рішення суду та тривале, неодноразове порушення відповідачем прав позивача, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду в даній справі.

Крім того, Ухвалою від 30.12.2024 р. суд повторно зобов`язував військову частину НОМЕР_1 до 30.01.2025 р. подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідач ухвалу отримав 01.01.2025 р. в електронному кабінеті.

04.03.2025 р. Позивач звернувся з заявою про встановлення Відповідачу нового строку подання звіту про виконання рішення.

Відповідно до ст. 382-3 ч. 1 за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.

За приписами ст. 382-3 ч. 10 у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 382 КАС України.

Керуючись ст. 382, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання рішення суду відмовити.

2. Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задовольнити.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 до 10.07.2025 р. подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Ухвала підписана суддею 10.04.2025 р.

Суддя Н.В. Лісовська