Справа № 227/2328/24
Суддя: БОГУН О. О.
Дата ухвалення: 2025-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 227/2328/24
(2-а/199/50/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.

при секретареві Дубовик А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця а зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця а зобов`язання вчинити певні дії

В обґрунтування позову посилаючись на те, що 15.02.2021 постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП України та піддано штрафу у розмірі 17000, 00 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.

26.02.2021 ОСОБА_1 сплатила штраф у розмірі 17000,00 грн. та судовий збір у розмірі 454,00 грн., однак не повідомила про сплату штрафу.

26 квітня 2023 року з пенсійної карти позивача були списані грошові кошти у розмірі 3974,41 грн. Після чого, позивач дізналася, що відносно неї Добропільським відділом державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження про стягнення вищезазначених сум. Позивачем, державному виконавцю були надані квитанції про сплату суми боргу та судового збору, однак виконавче провадження завершене не було.

03.08.2023 на заяву позивача була надана відповідь, що квитанції не можуть бути долучені до матеріалів виконавчого провадження, оскільки не вказано за яким саме рішення суду сплачені квитанції.

Наприкінці 2023 року з позивача із заробітної плати почали стягуватися грошові кошти за виконавчим провадженням.

19 січня 2024 року, представником позивача було складено заяву про закінчення виконавчого провадження.

23.02.2024, позивачу Добропільським відділом державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції була надана відповідь, що в провадженні відділу перебуває виконавче провадження №64844191 з примусового виконання постанови №227/476/21 виданої 15.02.2021 Добропільським міськрайонним судом про стягнення судового збору у розмірі 456,00 грн. було відкрито 17.03.2021. В подальшому виконавче провадження було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ Про виконавче провадження, оскільки вказана сума була стягнута з боржника.

Щодо виконавчого провадження №64915927 з примусового виконання постанови №227/476/21 виданої Добропільським міськрайонним судом 15.02.2021 про стягнення штрафу у розмірі 17000,00 грн. то у відповіді державним виконавцем зазначено. Що оскільки в квитанціях про сплату штрафу в призначенні платежу не вказано за яким саме судовим рішення сплачено 17000.00 грн., тому відсутні законні підстави для залучення квитанції до матеріалів виконавчого провадження.

26 червня 2024 року Добропільським відділом державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адресу ОСОБА_1 було направлено відповідь на її заяву від 09.04.2024, яку вона отримала 22.07.2024 про відмову щодо закінчення виконавчого провадження в порядку п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

На підставі зазначеного позивач просить суд, визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дружбіної Ю.В. про відмову у закінченні виконавчого провадження з виконання постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08.09.2022 по справі №227/1152/22 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 17000,00 грн.; зобов`язати державного виконавця Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дружбіну Ю.В. вчинити дії щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження №72365153 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 17000,00 грн.; стягнути з державного виконавця Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дружбіної Ю.В. судові витрати у розмірі 1211.20 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 7500 грн. та стягнути відповідно до виконавчого провадження кошти у розмірі 16536,39 грн.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що Добропільським відділом державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №64844191 з примусового виконання постанови №227/476/21, виданої Добропільським міськрайонним судом 15.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 454,00 грн. Виконавче провадження було відкрито 17.03.2021 року.

26.02.2021 ОСОБА_1 сплатила штраф у розмірі 17000,00 грн. та судовий збір у розмірі 454,00 грн., однак не повідомила про сплату штрафу. Однак, після вказані квитанції були направлені до відділу.

У відповідності до «Інструкції про безготівкові рахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» направлені квитанції позивачем не можуть бути враховані за виконавчим провадженням про стягнення судового збору, оскільки в «призначенні платежу» не зазначено повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція.

15.09.2023 державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію. Стипендію та інші доходи боржника та надіслано на виконання до бухгалтерії ТДВ «Шахта Білозерська», де працює позивач. 08.11.2023 на рахунок відділу з обліку депозитних сум надійшли кошти для повного погашення суми боргу. Після чого. Державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Також, Добропільським відділом державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №64915927 з примусового виконання постанови №227/476/21, виданої Добропільським міськрайонним судом 15.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17000,00 грн. Виконавче провадження було відкрито 23.03.2021 року.

Згідно ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешту, вилученні та примусовій реалізації. 18.04.2023 державним виконавцем з метою примусового списання коштів, до АТ КБ ПРИВАТБАНК бцло направлено платіжні інструкції. 26.04.2023 на рахунок відділу з обліку депозитних сум надійшли кошти у розмірі 3974,41 грн., які 27.04.2024 року було розподілено у відповідності до ст.. 45 ЗУ «Про виконавче провадження».

05.10.2023 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи та надіслано на виконання до бухгалтерії ТДВ «Шахта Білозерська» та зазначено утримувати залишок нестягнутого штрафу у розмірі 15075,59 грн.

На рахунок відділу з обліку депозитних сум надійшли грошові кошти, які були перераховані на користь держави, а саме: 06.01.2024 4655,45 грн.; 08.02.2024 1467,91 грн.; 08.03.2024 1602,55 грн.; 06.04.2024 1590,58 грн.; 08.05.2024 2032,70 грн.; 07.06.2024 1212, 79 грн.;06.07.2024 1626,58 грн.; 08.08.2024 887,03 грн.

08.08.2024, керуючись п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 Закону №1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №342/158/17 від 17.04.2019 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідачем не допущено протиправну бездіяльність, з огляду на що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Сплачений судовий збір віднести на рахунок позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного виконавця Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця а зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Судові витрати покласти на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.О.Богун

26.02.2025