Справа № 420/27718/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/27718/24
Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про призначення на посаду, протиправною бездіяльність щодо звільнення з посади та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ НП в Одеській області, в якому, з урахуванням збільшення розміру вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати Наказ ГУ НП в Одеській області від 5.09.2024р. №1481 о/с «по особовому складу» про звільнення зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області;

- визнати протиправним та скасувати Наказ ГУ НП в Одеській області від 15.08.2024р. за №1341-0/с про призначення капітана поліції ОСОБА_1 слідчим слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Одеській області щодо звільнення позивача та зобов`язати ГУ НП в Одеській області звільнити капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 29 серпня 2024р. на підставі п.4 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліції» від 2.07.2015р. №580-VIII, у зв`язку із скороченням штатів (проведення організаційних заходів)».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 9.02.2024р. його було призначено на посаду інспектора слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу ГУ НП в Одеській області.

28.06.2024р. позивача було попереджено про можливе звільнення у зв`язку із реорганізацією підрозділів ГУ НП в Одеській області.

В подальшому, 13.08.2024р. позивач подав заяву до відповідача, в якій повідомив, що не заперечує проти звільнення, й навпаки, просить звільнити його зі служби в поліції на підставі п.4 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію». Разом з тим, оскаржуваним наказом позивача призначено слідчим слідчого відділу Роздільнянського районного відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області.

Позивач вважає, що оскаржуваний наказ прийнято в порушення ст.68 ЗУ «Про Національну поліцію», без згоди ОСОБА_1 та без врахування заяви щодо погодження зі звільненням за скороченням його посади, без врахування обставин щодо сімейного стану ОСОБА_1 , а саме наявності дружини з інвалідністю, яка потребує постійного догляду, та наявності двох малолітніх дітей; та без врахування стан здоров`я самого позивача.

Позивач вважає свої права порушеними, а наказ про призначення на посаду та бездіяльність щодо звільнення з посади відповідача протиправними, а тому звернувся в суд із даним позовом.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ НП в Одеській області приймаючи оскаржуваний наказ діяло в межах та на підставі чинних норм законодавства України, а тому відсутні законні підстави для його скасування.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що капітана поліції Щербину Д.О. наказом ГУ НП в Одеській області від 9.02.2024р. за №171 о/с відповідно до п.4 ч.1 ст.65 ЗУ «Про Національну поліцію» призначено на посаду інспектора слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу ГУ НП в Одеській області.

28.06.2024р. позивача ознайомлено із попередженням про можливе наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією підрозділів ГУ НП України в Одеській області відповідно до наказу Національної поліції України від 3.06.2024р. №596 «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції». Зокрема, повідомлено, що посада позивача підлягає скороченню та позивача буде звільнено зі служби в поліції не раніше ніж за два місяця на підставі п.4 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» у разі не призначення на іншу посаду відповідно до ч.2 ст.68 ЗУ «Про Національну поліцію».

В подальшому, 13.08.2024р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій вказав, що не проти звільнення згідно наказу Національної поліції України від 3.06.2024р. №596 «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції», наполягає на такому звільненні та просить звільнити його зі служби у поліції на підставі п.4 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію», а також надати наказ про звільнення.

Згідно доповідної записки заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління ГУ НП в Одеській області полковника ОСОБА_2 від 15.08.2024р. №4/1-12641, спрямовану т.в.о. начальника ГУ НП в Одеській області А.Гаспарову «Про вирішення питання щодо призначення інспектора слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції Д. Щербини для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби на посаду слідчого слідчого відділу Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області» станом на теперішній час у слідчому підрозділі Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області в наявності суттєвий некомплект, який загалом налічує 8 вакантних посад. Також, з урахуванням перебування працівників на чергуванні, у відпустках, лікарняних, відрядженнях тощо, для виконання завдань на службі залишається лише половина особового складу, що сприяє суттєвому збільшенню навантаження на кожного. Географічно розташування Роздільнянського району і прозорість державного кордону сприяє збільшенню міграції, що значно впливає на майнову злочинність в регіоні та ускладнює криміногенну ситуацію по області. Необхідно врахувати національний склад населення вказаного району, з числа яких традиційно складаються етнічні злочинні угрупування, які спеціалізуються на кримінальних діяннях, пов`язаних з вчиненням пограбувань, розбійних нападів та незаконним обігом наркотичних речовин та інших злочинів. Протидія цим явищам потребує здійснення додаткових слідчих заходів, таких як захист інтересів держави, громадян від злочинних посягань. Однак, при цьому недостатній досвід роботи працівників слідчого підрозділу Роздільнянського районного відділу поліції та широкий спектр завдань, які покладені на слідчих вказаного підрозділу но дозволяють більш якісно та ефективно виконувати роботу. Перелічені фактори негативно впливають на результати службових діяльності слідчого відділу, оскільки збільшується навантаження на слідчих, які здійснюють розслідування резонансних тяжких та особливо тяжких кримінальних проваджень. які в свою чергу потребують проведення великого обсягу слідчих (розшукових) та негласних слідчих розшукових дій. З урахуванням викладеного виникає необхідність посилити вказаний підрозділ досвідченими працівниками, яким є капітан поліції ОСОБА_3 .

Наказом т.в.о. начальника ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 від 15.08.2024р. №1341-0/с «По особовому складу» відповідно до п.2 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ч.1 та абз.2 ч.8 ст.65 ЗУ «Про Національну поліцію» та з урахуванням доповідної записки заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління ГУ НП в Одеській області полковника ОСОБА_2 від 15.08.2024р. №4/1-12641 призначено капітана поліції ОСОБА_1 слідчим слідчого відділу Роздільнянського районного відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області, з посадовим окладом 2 400грн., установивши надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши його із посади інспектора слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу ГУ НП в Одеській області.

Згідно листа ГУ НП в Одеській області від 27.08.2024р. №9/122/аз «Про розгляд адвокатського запиту» відповідач повідомив представника позивача про те, що заяву ОСОБА_1 від 13.08.2024р., яка надійшла до управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області за вх.Щ-1240 від 16.08.2024р., стосовно звільнення зі служби в поліції за п.4 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), залишено без розгляду у зв`язку із прийняттям наказу т.в.о. начальника ГУ НП в Одеській області від 15.08.2024р. №1341-0/с «По особовому складу».

В подальшому, Наказом начальника ГУ НП в Одеській області від 5.09.2024р. за №1481 о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 5.09.2024р. на підставі рапорту ОСОБА_1 від 22.08.2024р..

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваного наказу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є ЗУ «Про Національну поліцію» від 2.07.2015р. за №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII).

Так, приписами ч.1 ст.1 Закону №580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Положеннями ст.3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За правилами п.1 та 2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Приписами ст.59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Як вбачається із матеріалів справи, що з 9.02.2024р. капітан поліції ОСОБА_1 проходив державну службу особливого характеру, а саме: службу в поліції, на посаді інспектора слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу ГУ НП в Одеській області.

Відповідно до ст.60 Закону №580-VIII відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Положення ст.62 Закону №580-VIII визначають гарантії професійної діяльності поліцейського, за змістом якої поліцейський, зокрема, забезпечується належними умовами для виконання покладених на нього службових обов`язків та може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.

Що стосується вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Одеській області від 15.08.2024р. за №1341-0/с, визнання протиправною бездіяльність щодо звільнення позивача та зобов`язання звільнити на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону №580-VII, то судова колегія зазначає наступне.

Так, положеннями ст.77 Закону №580-VIII передбачено систему підстав, за яких поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється. Серед них в п.4 ч.1 передбачено звільнення у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Крім того, у ст.65 Закону №580-VIII визначено порядок та підстави переміщення поліцейських. Так, за ч.1 цієї статті переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

На підставі ч.8 ст.65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Як вбачається із матеріалів справи, що 15.08.2024р. наказом ГУ НП в Одеській області за №1341-0/с «По особовому складу» відповідно до п.2 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ч.1 та абз.2 ч.8 ст.65 ЗУ «Про Національну поліцію» та з урахуванням доповідної записки заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління ГУ НП в Одеській області полковника ОСОБА_2 від 15.08.2024р. за №4/1-12641 позивача призначено слідчим слідчого відділу Роздільнянського районного відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області, з посадовим окладом 2 400грн., установлено надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнено його із посади інспектора слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу ГУ НП в Одеській області.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач наголошував на тому, що він не надавав згоду на своє призначення на посаду слідчого слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області, та в заяві від 13.08.2024р., адресованій відповідачу, наполягав на звільненні зі служби в поліції на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону № 580-VII. В свою чергу відповідач вказує, що за оскаржуваним наказом позивача призначено на посаду слідчого слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГНУП в Одеській області відповідно до п.2 ч.1 та абз.2 ч.8 ст.65 Закону № 580-VII (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) без згоди працівника.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що наведені вище положення ст.65 Закону №580-VIII у редакції Закону України від 15.03.2022р. №2123-IX, які вступили в силу з 1.05.2022р., та діють тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф та/або інших держав проти України та 60 днів після цього. Такі зміни стосуються, зокрема, переведення поліцейських.

З урахуванням внесених змін до ч.8 та 9 ст.65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися, в тому числі, за ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. При цьому, поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Отже, поліцейський може бути переведений на рівнозначну посаду в будь-яке управління Національної поліції України, саме туди, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу, зокрема, на період введення в Україні воєнного стану та 60 днів після цього.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що призначення позивача на посаду слідчого слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГНУП в Одеській області здійснено для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби. При цьому, серед підстав для прийняття цього наказу є подання заступника начальника ГУ НП слідчого управління ГУ НП в Одеській області полковника поліції С.Коновальчука від 14.08.2024р., а також наказ Національної поліції України від 3.06.2024р. №596 «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції».

В ході вказаного призначення спеціальне звання поліції «капітан поліції», яке позивач мав в Ізмаїльському РВ ГУНП в Одеській області, за результатами переведення до Роздільнянського РВ ГУП в Одеській області не зазнало змін, що підтверджується копією наказу від 15.08.2024р. №1341-0/с, тобто позивач переведений на рівнозначну посаду у розумінні ч.2 ст.65 Закону №580-VIII. Також аналогічним залишився і посадовий оклад.

Попри вказане, позивач в оскаржуваному наказі вбачає порушення своїх прав, оскільки останній винесено без врахування положень ст.68 Закону № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону №580-VII, у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Як вбачається із матеріалів справи, що 28.06.2024р. позивача ознайомлено із попередження про можливе наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією підрозділів ГУ НП України в Одеській області відповідно до наказу Національної поліції України від 3.06.2024р. №596 «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції». Зокрема, повідомлено, що посада позивача підлягає скороченню та позивача буде звільнено зі служби в поліції не раніше ніж за два місяця на підставі п.4 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» у разі не призначення на іншу посаду відповідно до ч.2 ст.68 ЗУ «Про Національну поліцію».

Положеннями ч.2 ст.68 Закону №580-VII передбачено, що поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

При вирішенні питання про необхідність згоди позивача при призначенні на посаду слідчого слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області, судова колегія виходить з наступного.

За ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю.

Положеннями ст.64 Конституції України передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень, за винятком права і свобод, передбачених ст.24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Законом України №2102-IX від 24.02.2022р. затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. за №64/2022, яким введено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24.02.2022р. строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений.

Приписами ст.3 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022р. за №2136-IX визначено, що у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.

Відповідно до пояснювальної записки до проекту ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» прийняття цього законопроекту створить умови для належного функціонування підприємств та установ в умовах воєнного часу, шляхом дерегуляції окремих умов трудових відносин, оперативного залучення працівників до виконання роботи, усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили.

Отже, оскільки в Україні нині триває воєнний стан, окремі умови трудових відносин громадян підлягають обмеженню для забезпечення інтересів органів публічної влади, до сфери відання яких віднесено забезпечення безпеки держави й населення.

З огляду на вказане, ч.8 ст.65 Закону №580-VII доповнено абзацом другим, який передбачає, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Відтак, оскільки згідно із ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» переведення працівника на іншу роботу можливе без його згоди, а порядок переміщення поліцейських по службі у ч.8 ст.65 Закону №580-VII передбачає тимчасове превалювання інтересів служби над трудовими правами її працівників, судова колегія вважає, що оскаржуваний наказ ГУ НП в Одеській області від 15.08.2024р. за №1341-0/с про призначення капітана поліції ОСОБА_1 слідчим слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області, правомірно прийнято без згоди позивача.

Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає необґрунтованими доводи позивача про неврахування при прийнятті оскаржуваного наказу істотних обставин щодо сімейного стану та стану здоров`я позивача як підстави для визнання останнього протиправним, оскільки, по-перше, відсутня інформація щодо доведення останніх позивачем до керівництва ГУ НП в Одеській області, а по-друге, вимогами ст.65 Закону № 580-VII та іншими приписами чинного законодавства не встановлено будь-яких обмежень щодо переміщення працівників поліції на рівнозначні посади через сімейний стан чи стан здоров`я, по-третє, інтереси служби в діяльності органів національної поліції, зокрема, щодо забезпечення безпеки громадян в певному регіоні, в умовах воєнного стану є пріоритетними над особистими інтересами поліцейських.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, що заява позивача від 13.08.2024р. правомірно залишена без розгляду, оскільки остання зареєстрована в ГУ НП в Одеській області 16.08.2024р. за вх.Щ-1240, тобто після прийняття оскаржуваного наказу.

Що стосується застосування правових висновків Верховного Суду, на які посилається позивач, то судова колегія вважає, що вказані висновки не можуть бути застосовані у даних правовідносинах, оскільки вони були зроблені у правовідносинах, які виникли ще до внесення змін у Закон №580-VIII. В даному ж випадку, саме з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану встановлено для поліцейських обов`язок проходження служби там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника поліції, в результаті і виникає у керівника ГУ НП необхідність у негайному відновленні та підтриманні функціонування органів поліції (зокрема - у Головному управлінні Національної поліції, куди було призначено позивача) для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Враховуючи те, що позивача до закінчення двомісячного строку після попередження про можливе наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією підрозділів ГУ НП України в Одеській області, призначено на іншу посаду, бездіяльність відповідача щодо звільнення позивача відсутня. З огляду на вказане не підлягають задоволенню й позовні вимоги про зобов`язання відповідача звільнити позивача із служби в поліції з 29.08.2024р., оскільки є похідними від вище вказаних вимог.

Що стосується вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Одеській області від 5.09.2024р. №1481о/с, то судова колегія зазначає наступне.

Положеннями ст.77 Закону №580-VIII передбачено систему підстав, за яких поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється. Зокрема, підставою для такого звільнення у п.7 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII визначено власне бажання поліцейського.

Як вбачається із матеріалів справи, що за наказом начальника ГУ НП в Одеській області від 5.09.2024р. за №1481 о/с «По особовому складу» позивача з 5.09.2024р. звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII (за власним бажанням). Підставою для прийняття такого наказу став відповідний рапорт ОСОБА_1 від 22.08.2024р..

Враховуючи те, що наказ ГУ НП в Одеській області від 15.08.2024р. за №1341-0/с про призначення капітана поліції ОСОБА_1 слідчим слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області визнано правомірним, то судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку відсутні законні підстави для визнання протиправним наказ ГУ НП в Одеській області від 5.09.2024р. за №1481 о/с, оскільки останній прийнято відповідачем в межах його повноважень для реалізації волевиявлення позивача про закінчення служби в поліції.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції відносно про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

О.А. Шевчук