Справа № 380/8580/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 рокусправа № 380/8580/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, -

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в якому просить стягнути з ОСОБА_1 кошти у рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 11258,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має податковий борг, який складається з податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування та військового збору. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, просить стягнути таку у судовому порядку.

Ухвалою судді від 19.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечила. По суті позивних вимог зазначає, що нею було сплачено податок з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування за 2017 рік в сумі 8660,00 грн та військовій збір в сумі 2598,00 грн, пов`язані з придбанням земельної ділянки. Кошти надійшли в бюджет. З огляду на викладене відповідачка вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому просить відмовити в задоволені позову.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідачка ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою ГУ ДПС у Львівській області про податкову заборгованість від 08.04.2024 № 4548/5/13-01-13-03 податковий борг ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 05.04.2024 становить 11258,00 грн та складається з податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування 8660,00 грн та військового збору 2598,00 грн., який виник на підставі податкової декларації від 20.04.2018.

За даними податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 , загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу за 2017 рік становить 173200 грн. Ця сума є вартістю успадкованого чи отриманого у дарунок майна. Сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету становить 8660 грн, військового збору 2598 грн.

Відповідачці направлялась податкова вимога форми «Ф» №0-1301 від 20.02.2024. У податковій вимозі вказано, що станом на 19.02.2024 сума податкового боргу платника податків становить 11258,00 грн.

У відповідь на податкову вимогу ОСОБА_2 надіслала на адресу позивача копії повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності від 28.01.2015 та квитанцій №108 та №112 від 14.03.2017 про сплату до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 8660 грн та військового збору в сумі 2598 грн.

Водночас, позивач вважає, що вказана заборгованість відповідачкою не погашена, а тому звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

У відповідності до припису норми пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. ст. 16 ПК України).

У відповідності до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Отже, відповідачкою самостійно нараховані суми податкового зобов`язання у податковій декларації за 2017 рік по податку з доходів фізичних осіб та військовому збору.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення суму у розмірі 11258,00 грн по податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування.

Відповідачкою подано відзив на позовну заяву, у якій вона стверджує про погашення зазначеної заборгованості та долучає квитанції №108 від 14.03.2017 про оплату 2598,00 грн із зазначенням отримувача (УК у Жовк.р/Жовківський район/11011000, код отримувача, 36762986, ГУ ДКСУ у Львівській області, призначення платежу: 101; , Горват К; Військовий збір) та квитанцію №112 від 14.03.2017 про оплату 8660,00 грн із зазначенням отримувача Дубляни, Жовківський район, код отримувача, 36762986, ГУ ДКСУ у Львівській області, призначення платежу:101; ; Податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами).

Позивач в свою чергу заперечує щодо погашення такої заборгованості відповідачкою та вказує, що вказані кошти сплачені у 2017 році, тоді як декларація подана у 2018 році. Крім цього, вказані кошти сплачені відповідачкою на інший рахунок. В підтвердження позиції контролюючого органу Головне управління ДПС у Львівській області надає суду інтегровані картки відповідача по доходу фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування із кодами класифікації доходів бюджету 11010500 та 11011000.

Надаючи оцінку таким доводам суд враховує, що у квитанціях №108 та №112 від 14.03.2017 відповідачкою зазначено призначення платежу «*;101; ; Податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами _1» та «*;101;, Горват К; Військовий збір». Вказані платежі проведені банком та поступили на бюджетні рахунки, відкриті в органі Державної казначейської служби України. Суд вважає, що помилкова сплата коштів на інший казначейський рахунок не може бути розцінена, як невиконання платником податку свого обов`язку по сплаті податку до бюджету.

Схожу позицію висловив Верховний Суд у постанові від 28.05.2019 у справі №826/24675/15. Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений податковим кодексом, має кваліфікуватись, як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів.

Таким чином, оскільки помилкове перерахування відповідачкою грошового зобов`язання на неналежний рахунок не вплинуло на виконання нею обов`язку як платника податку, суд доходить висновку про відсутність підстав для повторного стягнення такого податку.

Крім цього суд враховує, що згідно з даними податкової декларації підставою для визначення відповідачкою сум податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору був отриманий нею у 2017 році дохід у вигляді успадкованого чи отриманого у дарунок майна в розмірі 173200 грн. Тому, сплата податку та збору в момент отримання такого доходу не свідчить про неналежне виконання відповідачкою податкового обов`язку.

Відтак, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачкою надано суду докази сплати нею до бюджету самостійно визначених податкових зобов`язань, тому відсутні підстави для повторного стягнення таких сум.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволені позову Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан