Справа № 380/6494/24
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 рокусправа № 380/6494/24
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як О.О., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; далі - позивач) звернувся з вказаним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська 35; ; далі - відповідач) у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Львівській області № 28526/13-01-07-09 (форма «С») від 29.11.2023 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 384 973,30 грн. відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позиція позивача:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом за результатами фактичної перевірки в належному позивачу магазині, яка проведена з порушенням вимог податкового законодавства, оскільки в наказі контролюючого органу про проведення перевірки жодним чином не обґрунтовано, що саме зумовило необхідність проведення фактичної перевірки в позивача, наявність якої саме інформації стало приводом для її проведення, так само як не відображено у рамках яких заходів контролюючим органом встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена податковим органом. Отже, на думку позивача, були відсутні правові підстави для проведення фактичної перевірки. По суті зафіксованих актом фактичної перевірки порушень щодо не ведення обліку товарних запасів, а саме відсутності документів походження товарних запасів технічно складної побутової техніки, вказує, що факт вчинення такого правопорушення не підтверджений відповідачем належними, допустимими та достовірними доказами і ґрунтується на припущеннях. Зазначає, що позивачем при перевірці надані усі можливі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена діючим законодавством, однак такі безпідставно не взято до уваги працівниками податкового органу. Зауважує, що всі товари, які знаходились в магазині, офіційно передані платнику податків за договором комісії, що підтверджується прихідними документами, які не взято до уваги при перевірці. В підтвердження надання таких документів позивач покликається на відсутність акту про відмову надання первинних документів. Вважає, що документами, які підтверджують облік та походження товарів є як форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до Порядку №496, так і первинні документи, зокрема, договір комісії, акт приймання-передачі, які були надані податковому органу при перевірці.

На спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, представник позивача подав відповідь на відзив, у якій спростовує заперечення, які висловлює ГУ ДПС у Львівській області, та вважає, що відповідачем не конкретизовано суть порушення, яка саме зібрана податкова інформація, податковий орган не наводить, нічим не спростовує викладені позивачем факти та обставини, які відбувалися під час проведення фактичної перевірки. Зазначає, що пункт 80.2 статті 80 ПК України містить вичерпний перелік обставин, за наявності яких може бути проведена фактична перевірка. Вважає, що законодавством не визначено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись господарські операції. З цією метою первинні документи мають містити достатній обсяг інформації щодо змісту та суті спірних операцій, розкривати їх господарську доцільність. На всі перелічені в акті фактичної перевірки товари були надані належні, допустимі та достатні первинні докази (документи), на які містяться посилання й в акті фактичної перевірки, що свідчить про те, що вимоги податкового законодавства щодо надання документів (стаття 85 ПК України) та ведення обліку у визначеному законом порядку (пункт 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»), платником податків були виконані. Акцентує увагу на тому, що документами, які підтверджують облік та походження товарів є як Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до Порядку № 496, так і первинні документи, які у спірному випадку були надані.

Заперечення відповідача:

Представник Головного управління ДПС у Львівській області, подав відзив на позовну заяву, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 була проведена відповідно до наказу ГУ ДПС у м. Києві від 26.10.2023 №5260-п «Про проведення фактичних перевірок». Вказує, що мета для проведення фактичної перевірки є дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій. Відповідач спростовує доводи позивача щодо відсутності правових підстав для проведення перевірки, адже з огляду на приписи ст. 81 ПК України, встановлення платником податків факту неналежного оформлення наказу (у тому числі, й щодо підстав такої перевірки), є підставою для недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Відповідач звертає увагу на те, що допуск представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки відбувся. Окрім того вказує, що наказ про проведення фактичної перевірки винесений на підставі доповідної записки управління фактичних перевірок від 25.10.2023 №1977/26-15-07-07-00-12, копія якої долучена до матеріалів справи.

По суті встановлених порушень наголошує, що перевіркою встановлено порушення вимог п.1, п.2, п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР, а саме встановлено факт проведення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі оплати без застосування РРО та/або ПРРО, без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, а також ведення з порушенням порядку встановленого законодавством обліку товарів за місцем їх реалізації. Вказує, що документами, які підтверджують облік та походження товарів, є встановлена Порядком № 496 Форма ведення обліку товарних запасів, а також первинні документи про закупівлю товару. На переконання відповідача Договір комісії №БР-25-1023-МД від 25 жовтня 2023 року та акт приймання передачі товарів до такого договору, жодним чином не підтверджують облік та походження товарних запасів, які знаходилися у місці продажу на момент проведення фактичної перевірки. Однак, станом на початок проведення фактичної перевірки позивачем не надано документів, які б підтверджували походження товарів, які перебувають у позивача на реалізації. Відповідача зазначає, що згідно з Актом приймання-передачі товарів до Договору комісії №БР-25-1023-МД від 25 жовтня 2023 року, Комітент (ФОП ОСОБА_2 ) передав Комісіонеру (ФОП ОСОБА_1 ) на комісію товари у кількості 21 одиниці товару на суму 460 568, 00 грн. У Додатку №1 до Акту перевірки від 01 листопада 2023 року описано товарні запаси, які знаходилися на початок проведення перевірки у місці продажу (господарському об`єкті) торгова точка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 та, які не обліковані у встановленому порядку (відсутні документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів) у кількості 22 одиниці на загальну суму 384 323,00 грн. Відтак відповідача зазначає, що при співставленні долученого позивачем Акту приймання-передачі товарів до Договору комісії №БР-25-1023-МД від 25 жовтня 2023 року з Додатком №1 до Акту перевірки від 01 листопада 2023 року спостерігається розбіжність в ціні та назві товару.

У поданих додаткових поясненнях відповідача зазначає, що Договір комісії №БР-25-1023-МД від 25 жовтня 2023 року та акт приймання передачі товарів до такого договору, жодним чином не підтверджують облік та походження товарних запасів, які знаходилися у місці продажу на момент проведення фактичної перевірки.

Окрім того відповідач наголошує, що договір комісії є платним, тобто за надання послуги комісіонер отримує комісійну винагороду, розмір якої встановлюється договором. Однак, у матеріалах справи відсутні банківські виписки щодо комісійної винагороди, розмір якої встановлено Договором комісії №БР-25-1023-МД від 25 жовтня 2023 року .

Отже, на думку відповідача, висновки ГУ ДПС у м. Києві про порушення позивачем п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР є обґрунтованими, оскільки докази і обґрунтування, наведені позивачем у позовній заяві, не спростовують висновки Акта перевірки від 01 листопада 2023 року №007484 та не підтверджують неправомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення № 28526/13-01-07-09 (форма «С») від 29.11.2023 року.

У зв`язку з вищенаведеним у задоволенні адміністративного позову просить відмовити повністю.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою суду від 29.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін, за наявними у справі доказами.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з 18.04.2023, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 002104603.

Видами діяльності позивача за КВЕД є:

47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний);

46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;

46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням;

46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього;

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпечення у спеціалізованих магазинах;

47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах;

47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах;

47.79 Роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах;

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування;

95.12 Ремонт обладнання зв`язку;

82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.

Позивач здійснює господарську діяльність за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 46а.

26.10.2023 року Головним управлінням ДПС у м. Києві видано Наказ №5260-п «Про проведення фактичних перевірок», за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Хрещатик, буд. 46а. Наказ видано на підставі пп.80.2.2, ст. 80, п. 69.27 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України від 21.06.2012 №5007-VI «Про ціни і ціноутворення», інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС.

Відповідно до пункту 1 вказаного Наказу, повинна бути проведена фактична перевірка платників податків/об`єктів, зазначених у додатках 1-7, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки). Обґрунтування: доповідна записка управління фактичних перевірок від 25.10.2023 року №1977/26-15-07-07-00-12.

Період діяльності, що перевіряється: згідно статті 102 Податкового кодексу України. Тривалість перевірки не повинна перевищувати 10 діб. Дата початку перевірки 01.11.2023 року.

01.11.2023 року працівниками Головного управління ДПС у м. Києві розпочато проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до направлень на перевірку від 01.11.2023 року №19776/26-15-07-07-01, №19777/26-15-07-07-01.

Вказану перевірку проведено на підставі ст.20, ст.80 Податкового кодексу України з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Кодексу законів про працю України, Законів України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 01.06.2000 №1775-ІІІ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зі змінами та доповненнями), Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (зі змінами та доповненнями) та інших нормативно-правових актів, що підлягають перевірці.

Так, 01.11.2023 року працівниками Головного управління ДПС у м. Києві проведено фактичну перевірку і складено Акт фактичної перевірки №70682/26/15/07/ від 01.11.2023 року (бланк №007484) (далі Акт).

В ході перевірки встановлено наступне:

За адресою АДРЕСА_2 , знаходиться магазин де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 у сфері торгівлі товарами непродовольчої групи, в тому числі технічно складними побутовими товарами (мобільні телефони, прилади для відтворення аудіо записів та ін.) та аксесуарами до них у готівковій та або безготівковій (з використанням банківської платіжного терміналу) формі із застосуванням належним чином зареєстрованого програмного реєстратора розрахункових операцій (ф.н. НОМЕР_2 ). Перед початком проведення фактичної перевірки була проведена контрольно-розрахункова операція з продажу набору для чистки екранів за ціною 249,00 грн. (01.11.2023 час 11 год 42 хв. 47 сек.), при цьому розрахунок проведено у безготівковій формі без застосування ПРРО та видачі відповідного розрахункового документа. Продавцем роздруковано та видано не фіскальний чек (квитанція) з банківського платіжного терміналу.

Крім того, 24.10.2023 р. при розрахунку на суму 899,00 грн. за товари у безготівковій формі (банківський платіжний термінал) (час 14:22:09 год) споживачу (покупцю) не надано відповідний розрахунковий документ та відповідно розрахункова операція проведена без застосування ПРРО. Також, 24.10.2023 (час 14:25 год) при розрахунку на суму 104,10 грн. за товари у готівковій формі, розрахункову операцію проведено без застосування ПРРО та видачі відповідного розрахункового документа. Таким чином, перевіркою порядку здійснення розрахункових операцій встановлено проведення ФОП ОСОБА_1 розрахункових операцій в готівковій та/або безготівковій формі без застосування ПРРО та відповідно без формування та видачі відповідних розрахункових документів на загальну суму 1252, 10 грн. з яких 899,00 грн. перший факт продажу та всі останні на загальну суму 353,10 грн.

Також перевіркою встановлено ведення з порушенням обліку товарних запасів (за місцем їх реалізації) порядок якого затверджено наказом МФУ від 03.09.2021 №496, а саме: ФОП ОСОБА_1 на початок проведення перевірки не було надано документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, зокрема, але не виключно документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення згідно переліку від 01.11.2023 року, які на момент перевірки знаходились у місці продажу (в магазині). Таким чином, виявлено не обліковані у встановленому порядку товари згідно переліку від 01.11.2023 на загальну суму 384 323, 00 грн.

Інспекторами ГУ ДПС у м. Києві сформовано запит ФОП ОСОБА_1 про надання документів, а саме: накладних від постачальників, щ підтверджують ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, на товар який знаходиться в реалізації станом на момент перевірки, документів щодо працевлаштування працівників, форму обліку товарних запасів у паперовій або електронній формі. Усі запитувані документи були подані позивачем разом із запереченнями на акт за вих. №13/2 від 13.11.2023 року.

Оскільки, ФОП ОСОБА_1 зареєстрований в Львівській області, 29.11.2023 року ГУ ДПС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 29.11.2023 №28526/13-01-07-09, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 384 973,30 грн за порушення п.1,2,12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

13.11.2023 року представником позивача подано до ГУ ДПС у м. Києві заперечення до акту фактичної перевірки. У відповідь на заперечення ГУ ДПС у м. Києві повідомило, що матеріали перевірки направлені до ГУ ДПС у Львівській області, якою прийняте податкове повідомлення-рішення від 29.11.2023 року №28526/13-01-07-09.Як вказано у спірному податковому повідомленні рішення, за результатами проведеної комісії, прийнято рішення, що аргументи, наведені у запереченні не спростовують фактів порушень, вказаних у акті.

Не погоджуюся із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється нормами Податкового кодексу України.

В силу приписів пункту 61.1 статті 61 цього Кодексу, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 статті 75 цього Кодексу).

Згідно з пунктами 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2); письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування (пп.80.2.3.).

Відповідно до пункту 80.4 статті 80 Податкового кодексу України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (п. 80.5 вказаної статті).

За приписами пунктів 80.7, 80.9, 80.10 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб (п. 82.3. статті 82 цього Кодексу).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки (абзаци другий-третій пункту 81.1 цієї статті).

Як передбачено абзацами 5-8 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відтак, здійснивши аналіз наведених вище норм, законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки: непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами другим-четвертим пункту 81.1 статті 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення) або ж оформлення документів, вказаних в абзацах другому-третьому пункту 81.1 статті 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Судом встановлено, що направлення на проведення перевірки №19777/26-15-07-07-01, №19776/26-15-07-07-01 від 01.11.2023 року та копія Наказу №45260-п «Про проведення фактичних перевірок» від 26.10.2023 року, зокрема ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , оформлені у повній відповідності з вимогами, встановленими пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

З приводу твердження позивача про відсутність підстав для проведення фактичної перевірки то такі також є безпідставними, з огляду на таке.

Як вже було зазначено, наказ про проведення фактичної перевірки в магазині позивача від 26.10.2023 року №5260-п «Про проведення фактичних перевірок», винесений на підставі доповідної записки управління фактичних перевірок від 25.10.2023 року №1977/26-15-07-07-00-12.

У матеріалах справи міститься доповідна записка від 25.10.2023 року №1971/26-15-07-07-01-09, що є додатком до доповідної записки управління фактичних перевірок від 25.10.2023 року №1977/26-15-07-07-00-12 про наявні підстави відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , повідомлено про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, встановлено, що за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 46а здійснюється діяльність з роздрібної торгівлі непродовольчими товарами (технічно складні товари) без застосування РРО/ПРРО та без видачі розрахункових документів встановленого зразка. Вважають за доцільне проведення фактичної перевірки щодо дотримання порядку проведення розрахунків вищезазначеного суб`єкта господарювання.

Отже, вказаний лист в розумінні підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України є інформацією, яка дає підстави для призначення та проведення фактичних перевірок.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі № 420/9909/23 (постанова від 26 березня 2024 року) та у постанові Верховного Суду від 19.02.2025 у справі №280/2619/24.

Відтак, контролюючим органом не було допущено порушення процедури призначення та початку проведення фактичної перевірки.

Досліджуючи зміст порушення, покладеного в основу оспорюваного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (далі Закон №265/95-ВР).

Контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України (стаття 15 Закону №265/95-ВР).

Розділ ІІ Закону №265/95-ВР врегульовує питання порядку проведення розрахунків суб`єктами господарювання. У статті 3, яка міститься у зазначеному розділі, перелічено низку обов`язків, які висуваються законодавцем до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

В ході проведення фактичної перевірки було встановлено порушення позивачем пункту 1,2 статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме проведення розрахункових операцій з продажу товарів непродовольчої групи в готівковій та/або безготівковій формі на загальну суму 1252,10 грн. (вперше 899 грн., вдруге 104,10 грн., інші 249, 00 грн.) без застосування РРО та/або ПРРО, без створення у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів (фіскальних чеків).

Відповідно до статті 2 Закону №265/95-ВР, реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Так, за змістом пунктів 1,2 статті 3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти). Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги;

З наведеного слідує, що суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.

З 10 грудня 2020 року пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання у наступних розмірах штрафних санкцій:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків:

1) непроведення розрахункової операції через РРО;

2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки;

3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа;

4) проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.

Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, а третій з пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення, за яке настає відповідальність за пунктом 1 статті 17 коментованого Закону.

Предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, однак, її непроведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №500/6845/21, від 16.05.2024 у справі №520/4564/23.

Як визначено статтею 2 Закону №265/95-ВР, розрахунковою операцією є приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Таким чином, на суб`єкта господарювання покладається обов`язок застосовувати РРО при здійсненні операції, яка полягає у прийманні від покупця готівкових коштів за місцем реалізації товарів (послуг).

У свою чергу, місце проведення розрахунків місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо (стаття 2 Закону №265/95-ВР).

У цій справі позивача притягнуто до фінансової відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених як пунктом 1, так і пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Отже, фактично підлягає дослідженню належними та допустимими доказами обставина того, що господарською одиницею ТОВ ОСОБА_1 під час здійснення контрольної розрахункової операції мало місце непроведення розрахункової операції через ПРРО та невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа, як про це стверджує податковий орган, тобто фактів, з якими останній пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Так, в обґрунтування вчиненого позивачем правопорушення, ГУ ДПС у Львівській області посилається на викладене в межах акту перевірки фіксування коментованих обставин та долучених до такого додатків.

Як відображено у п.2.2.19 акта перевірки, в ході перевірки встановлено наступне:

За адресою АДРЕСА_2 , знаходиться магазин де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 у сфері торгівлі товарами непродовольчої групи, в тому числі технічно складними побутовими товарами (мобільні телефони, прилади для відтворення аудіо записів та ін.) та аксесуарами до них у готівковій та або безготівковій (з використанням банківської платіжного терміналу) формі із застосуванням належним чином зареєстрованого програмного реєстратора розрахункових операцій (ф.н.). Перед початком проведення фактичної перевірки була проведена контрольно-розрахункова операція з продажу набору для чистки екранів за ціною 249,00 грн. (01.11.2023 час 11 год 42 хв. 47 сек.), при цьому розрахунок проведено у безготівковій формі без застосування ПРРО та видачі відповідного розрахункового документа. Продавцем роздруковано та видано не фіскальний чек (квитанція) з банківського платіжного терміналу.

Крім того, 24.10.2023 р. при розрахунку на суму 899,00 грн. за товари у безготівковій формі (банківський платіжний термінал) (час 14:22:09 год) споживачу (покупцю) не надано відповідний розрахунковий документ та відповідно розрахункова операція проведена без застосування ПРРО. Також, 24.10.2023 (час 14:25 год) при розрахунку на суму 104,10 грн. за товари у готівковій формі, розрахункову операцію проведено без застосування ПРРО та видачі відповідного розрахункового документа. Таким чином, перевіркою порядку здійснення розрахункових операцій встановлено проведення ФОП ОСОБА_1 розрахункових операцій в готівковій та/або безготівковій формі без застосування ПРРО та відповідно без формування та видачі відповідних розрахункових документів на загальну суму 1252, 10 грн. з яких 899,00 грн. перший факт продажу та всі останні на загальну суму 353,10 грн.

Підпунктом 4.5 коментованого документу визначено додатки до акту перевірки.

Що стосується порушення вимог п.1, п.2 ст.3 Закону №265, а саме проведення розрахункових операцій з продажу товарів не продовольчої групи в готівковій та/або безготівковій формі на загальну суму 1252,10 грн. (вперше 899,00 грн., вдруге 104,10 грн., інші 249, 00 грн.) без застосування РРО та/або ПРРО, без створення у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів (фіскальних чеків), позивачем у позовній заяві не зазначено жодних аргументів.

Можливість проведення контрольної розрахункової операції перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу безпосередньо передбачена пунктом 80.4 статті 80 ПК України.

В поясненнях працівника позивача ОСОБА_3 вказано, що 01.11.2023 було реалізовано набір для чистки екрану за ціною 249 грн. у безготівковій формі без застосування ПРРО та видачі відповідного розрахункового документа з технічних причин, а саме: відсутність інтернету та доступу до загальної бази.

Дійсно, статтею 5 Закону №265/95-ВР (тут і надалі по тексту у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на період відсутності зв`язку між програмним реєстратором розрахункових операцій та фіскальним сервером контролюючого органу проведення розрахункових операцій здійснюється в режимі офлайн, що може тривати не більше 36 годин, із створенням електронних розрахункових документів, яким присвоюються фіскальні номери із діапазону фіскальних номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу. Суб`єкт господарювання може використовувати фіскальні номери із діапазону фіскальних номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, не більше 168 годин протягом календарного місяця. Використання програмного реєстратора розрахункових операцій у період відсутності зв`язку між програмним реєстратором розрахункових операцій та фіскальним сервером контролюючого органу без отриманого в контролюючому органі діапазону фіскальних номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, забороняється. Протягом години після встановлення зв`язку із фіскальним сервером контролюючого органу здійснюється передача копій створених програмним реєстратором розрахункових операцій розрахункових документів з присвоєними їм у режимі офлайн фіскальними номерами до фіскального сервера контролюючого органу. Такі розрахункові документи мають бути передані до моменту передачі електронного фіскального звіту, електронного фіскального звітного чека за день, коли були сформовані такі розрахункові документи. Такі розрахункові документи мають зберігатися програмним реєстратором розрахункових операцій до моменту отримання від фіскального серверу контролюючого органу підтвердження про доставку розрахункових документів.

Разом із тим, пунктом 13 "Прикінцевих положень" Закону №265/95-ВР установлено, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану або обставин непереборної сили проведення розрахункових операцій, що здійснюються в режимі офлайн, та використання фіскальних номерів із діапазону фіскальних номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, можуть здійснюватися з перевищенням строків, встановлених абзацами третім і четвертим статті 5 цього Закону.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 23.06.2020 за №317 "Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 14 червня 2016 року №547" затверджено "Порядок визначення діапазону, видачі, резервування, використання фіскальних номерів, що присвоюються електронним розрахунковим документам під час роботи програмного реєстратора розрахункових операцій в режимі офлайн" (надалі по тексту також Порядок).

Згідно пункту 4 Розділу І вищезгаданого Порядку, отримання в ДПС діапазону фіскальних номерів, сформованих фіскальним сервером ДПС (надалі по тексту також фіскальний сервер) згідно із Законом та цим Порядком, здійснюється з метою їх використання ПРРО у період відсутності зв`язку між ПРРО та фіскальним сервером, в режимі офлайн.

Водночас, пунктом 6 Розділу І Порядку передбачено, що засобами фіскального сервера ведеться облік усіх виданих Діапазонів для ПРРО із зазначенням статусу кожного номера: зарезервований - після видачі фіскального номера суб`єкту господарювання та до моменту прийняття електронного документа із зарезервованим фіскальним номером з Діапазону; використаний - після прийняття фіскальним сервером електронного документа з зарезервованим фіскальними номером з Діапазону.

Фіскальний номер електронного розрахункового документа, контрольна сума (значення) та відмітка про роботу реєстратора в режимі офлайн в обов`язковому порядку вказується в електронних розрахункових документах, що формуються ПРРО, під час роботи ПРРО в режимі офлайн (пункт 7 Розділ ІІІ Порядку).

Поряд із цим, пунктами 4, 5 Розділу V "Порядку реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 23.06.2020 за №317 "Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 14 червня 2016 року №547" визначено, що під час роботи ПРРО в режимі офлайн кожному створеному електронному документу, електронному розрахунковому документу, електронному фіскальному звітному чеку присвоюються фіскальні номери з Діапазону. Такі електронні документи мають зберігатися в електронній формі в ПРРО до моменту їх передачі до фіскального сервера з отриманням від фіскального сервера підтвердження про їх доставку. У разі проведення розрахункових операцій в режимі офлайн суб`єкти господарювання зобов`язані зазначати у розрахунковому документі про проведення розрахункової операції у режимі офлайн.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ "Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 за №13 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі по тексту також Положення №13), до обов`язкових реквізитів фіскального чека, серед іншого, віднесено позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 27), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 28).

Системний аналіз вищевикладеного нормативно-правового врегулювання спірних правовідносин вказує на те, що перебування програмного реєстратора розрахункових операцій у режимі офлайн не означає відсутність у суб`єкта господарювання можливості фактичного проведення розрахункових операцій та видачі відповідного розрахункового документа.

Вказане підтверджується встановленим порядком проведення розрахункових операцій на період відсутності зв`язку між ПРРО та фіскальним сервером контролюючого органу, котрий покликаний забезпечити таке проведення шляхом створення розрахункового документу із присвоєнням унікального фіскального номеру із діапазону зарезервованих фіскальних номерів.

Одночасно з цим створюється електронний розрахунковий документ, котрий зберігається в електронній формі в ПРРО до моменту встановлення зв`язку із фіскальним сервером контролюючого органу, в межах якого здійснюється фактична передача копії створеного ПРРО розрахункового документу та перехід статусу зарезервованого фіскального номеру у використаний.

Більше того, обов`язок суб`єктів господарювання зазначати у розрахунковому документі відомостей про проведення розрахункової операції у режимі офлайн шляхом включення відповідних реквізитів (рядків 27 та 28) безпосередньо свідчить про об`єктивну можливість видачі такого із застосуванням програмного реєстратора розрахункових операцій під час перебування у режимі офлайн.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про підставність накладення ФОП ОСОБА_1 фінансових (штрафних) санкцій, передбачених пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 за №265/95-ВР.

В ході проведення фактичної перевірки також було встановлено порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР.

До 01 січня 2022 року пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачав, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Законом №1914-IX, який набрав чинності 01 січня 2022 року, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР викладено в наступній редакції (чинній на час існування спірних правовідносин): «Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння)».

В свою чергу, відповідно до Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 року №231, до технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій віднесені, зокрема: смартфони, мобільні телефони, акустичні системи (колонки), мультимедійні колонки.

Сторонами не заперечується, що ФОП ОСОБА_1 реалізовував за місцем проведення перевірки технічно складні побутові товари.

Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в третьому абзаці цієї норми осіб)) по-перше, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. По-друге, зобов`язує у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, зокрема й тих, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

При цьому, суд наголошує, що до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.

Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону.

Стаття 20 Закону №265/95-ВР (в редакції, чинній з 01 січня 2022 року) передбачає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

За змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності):

1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку;

2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Таким чином, здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР.

Ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті), є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 січня 2024 року у справі №420/12275/22.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а також документального підтвердження виконання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи визначено статтею 44 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу. Вимоги цієї статті щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, застосовуються також до нерезидентів, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво (незалежно від наявності у нерезидента зареєстрованого (акредитованого, легалізованого) відокремленого підрозділу), та до іноземних юридичних осіб, визначених у підпункті 133.1.5пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків (п.44.3. цієї статті).

Згідно з пунктом 85.2. статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

А згідно з пунктами 85.4-85.9 статті 85 Податкового кодексу України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Отже, в силу вказаних приписів Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а контролюючий орган в свою чергу має право (не обов`язок) отримувати у платників податків належним чином завірені копії відповідних документів шляхом оформлення запиту.

Як встановлено судом, 01.11.2023 року інспекторами ГУ ДПС у м. Києві сформовано запит ФОП Барладін Р. Ю. про надання документів, а саме: накладних від постачальників, що підтверджують ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, на товар який знаходиться в реалізації станом на момент перевірки, документів щодо працевлаштування працівників, форму обліку товарних запасів у паперовій або електронній формі.

Позивач вказує, що усі запитувані документи були подані ним на електронну адресу ГУ ДПС у м. Києві а також разом із запереченнями на акт за вих. №13/2 від 13.11.2023 року. Такі документи взято відповідачем до розгляду. Зокрема позивачем подано: копію заяви про реєстрацію ПРРО, копію квитанції №1 до заяви про реєстрацію ПРРО, копі договору про спільну діяльність, копія договору суборенди нежитлового приміщення, копія договору комісії, копія акта приймання передачі до договору комісії, копія Форми обліку товарних запасів, копія цивільно правової угоди, копія довіреності від 31.10.2023, копія фіскального чеку.

Відповідачем не заперечується, що позивачем подавались додаткові документи. Однак, відповідач вказує наступне. Позивач покликається на те, що походження товару фактично підтверджує договір комісії №БР-25-1023-МД від 25 жовтня 2023 року укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , відповідно до якого останньому було передано товар, перелік якого зазначено в додатку №1 до вказаного договору під комісійну реалізацію на загальну суму 460 568, 00 грн. Окрім того, зауважує, що перелік товару, який зазначений в додатку 1 до договору комісії №БР-25-1023-МД від 25 жовтня 2023 року, також відображено у формі ведення обліку товарних запасів, який здійснюється ФОП ОСОБА_1 в електронній формі. З приводу вищезазначених тверджень позивача відповідач вказує, що відповідно до умов долученого позивачем до матеріалів справи Договору комісії №БР-25-1023-МД від 25 жовтня 2023 року, Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента, від свого імені укладати за рахунок Комітента договори щодо продажу товарів передбачених договором. Конкретні умови договору щодо ціни, кількості, якості та асортименту наведено у акті приймання-передачі до цього договору. Згідно з Актом приймання-передачі товарів до Договору комісії №БР-25-1023-МД від 25.10.2023 року, Комітент (ФОП ОСОБА_2 ) передав Комісіонеру (ФОП ОСОБА_1 ) на комісію товари у кількості 21 одиниці товару на суму 460 568, 00 грн. Відтак, на переконання відповідача, вищенаведені первинні документи жодним чином не підтверджують облік та походження товарних запасів, які знаходилися у місці продажу на момент проведення фактичної перевірки. Більше того, у Додатку №1 до Акту перевірки від 02.11.2023 №70682 описано товарні запаси, які знаходилися на початок проведення перевірки у місці продажу (господарському об`єкті) торгова точка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_2 та, які не обліковані у встановленому порядку (відсутні документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів) у кількості 22 одиниці на загальну суму 384 323, 00 грн. Водночас, якщо співставити долучений позивачем Акт приймання-передачі товарів до Договору комісії №БР-25-1023-МД від 25.10.2023 року з Додатком №1 до Акту перевірки від 02.11.2023 №70682, спостерігається розбіжність в ціні та назві товару.

Міністерством фінансів України наказом від 03.09.2021 за №496 затверджено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - Порядок №496).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Розділу І Порядку №496 цей Порядок визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (надалі по тексту також - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.

Згідно із абзацом 1 пункту 2 Розділу І Порядку №496 документами, які підтверджують облік та походження товарів є Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (надалі по тексту також - Форма обліку), та первинні документи.

Облік товарних запасів здійснюється фізичними особами-підприємцями шляхом постійного внесення до Форми ведення обліку товарних запасів інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку. Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації (пункт 1 розділу ІІ Порядку №496).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку №496, Форма обліку має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки ФОП або серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкова адреса, назва та адреса місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперової форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші.

Пунктом 3 Розділу II Порядку №496, передбачено правила внесення відомостей до Форми обліку. Так, ФОП вносить до Форми обліку відомості в такому порядку:

1) у графі 1 зазначається порядковий номер рядка, в якому здійснено відповідний запис;

2) у графі 2 - дата здійснення запису;

3) у графах 3-6 - реквізити первинного документа (вид первинного документа, дата його складання, номер первинного документа (за наявності), найменування суб`єкта господарювання - постачальника або отримувача, його РНОКПП або код згідно з ЄДРПОУ / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті);

4) у графі 7 - загальна вартість товару відповідно до первинного документа про надходження товару;

5) у графі 8 - загальна вартість товару відповідно до первинного документа про вибуття товарів (крім даних щодо продажу через реєстратор розрахункових операцій / програмний реєстратор розрахункових операцій). Вибуттям товарів для цілей цього Порядку вважається: продаж товарів з розрахунком в безготівковій формі, який здійснено у встановлених законодавством випадках без застосування реєстраторів розрахункових операцій / програмних реєстраторів розрахункових операцій; внутрішнє переміщення товару між належними одній ФОП місцями продажу (господарськими об`єктами) та/або місцями зберігання; знищення або втрата товару; повернення товару постачальнику; використання товарів на власні потреби;

6) у графі 9 зазначаються примітки, передбачені цим Порядком.

Записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів (пункт 4 Розділу ІІ Порядку №496).

Згідно з пунктом 6 Розділу II Порядку №496, виправлення інформації у Формі обліку здійснюється у такому порядку:

1) у графі «Примітки» рядка, що потребує видалення інформації, проставляється відмітка «анульовано»;

2) у разі необхідності виправлення інформації:

у графі «Примітки» рядка, інформація в якому виправляється, проставляється позначка «анульовано - виправлено» із зазначенням порядкового номера рядка, в якому зазначено виправлену інформацію;

у графі «Примітки» рядка, що містить виправлену інформацію, проставляється позначка «виправлено» із зазначенням порядкового номера рядка, інформацію з якого виправлено.

Пунктом 9 Розділу ІІ Порядку №496 визначено, що заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні:

1) первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку;

2) відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи;

3) первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.

Згідно з пунктом 11 Розділу ІІ Порядку №496, Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби). Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.

Тобто, Форма ведення обліку товарних запасів повинна містити відомості про усі первинні документи, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

При цьому, суд наголошує, що облік товарних запасів здійснюється шляхом постійного внесення до Форми ведення обліку товарних запасів інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, а записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що документи щодо походження і обліку товарних запасів наявні, а саме: договір комісії від 25.10.2023 року №БР-25-1023-МД, акт приймання-передачі товарів від 25.10.2023 року до договору комісії.

Відповідно до статті 1011 Цивільного кодексу України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов`язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну (стаття 1012 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 1018 Цивільного кодексу України майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.

До позову долучено Договір комісії № БР-25-1023-МД від 25.10.2023 року укладений між ФОП ОСОБА_2 (комітент) та ФОП ОСОБА_1 (комісіонер). Конкретні умови договору щодо ціни, кількості, якості та асортименту продукції, а також інші умови та вказівки комітента наведено у Актах приймання-передачі до цього договору (пункт 1.2. Договору).

Так, відповідно до Додатку 1 до Договору комісії №БР-25-1023-МД від 25.10.2023 року Акту приймання-передачі товарів до цього Договору від 25.10.2023 року, комітент передав комісіонеру товари згідно з переліком усього 21 одиниць на загальну суму 460 568,00 грн.

Судом встановлено, що Форма ведення обліку товарних запасів ФОП ОСОБА_1 (адреса господарської одиниці АДРЕСА_2 ; облік за жовтень 2023 року) містить такі відомості про надходження товару: первинний документ Акт передачі товару до Договору комісії № БР-25-1023-МД від 25.10.2023 на загальну суму 460 568,00 грн. Відомості про вибуття товару, а саме: чек №4274 від 01.11.2023 року на суму 20300 грн, чек №2855 від 01.11.2023 року на суму 149 грн, чек №2865 від 01.11.2023 року на суму 1099 грн, чек №2816 від 01.11.2023 року на суму 51699 грн, чек №2800 від 01.11.2023 року на суму 2499грн, чек №3009 від 01.11.2023 року на суму 249 грн.

Однак, порівнявши інформацію про передані за договором комісії товари та описом товарних запасів, які знаходяться на початок проведення перевірки у місці продажу, судом встановлено наявність розбіжностей, а саме:

- у акті приймання передачі товарів від 25.10.2023 відсутній такий товар як навушники Apple Air Pods Max (Silver) в кількості 1 шт.;

- вартість товару Годинник Garmin Fenix7 silver with Graphite Band згідно перевірки 21442 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 21492 грн.;

- вартість товару iPhone 14 Pro 256 Gb (deep purple) згідно перевірки 38760 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 38710 грн.;

- вартість товару iPhone 11 64 Gb (black) згідно перевірки 13300 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 13350 грн.;

- вартість товару iPhone 12 Pro Max 128 Gb (gold) згідно перевірки 26600 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 26650 грн.;

- вартість товару iPhone XR 128 Gb (Red) згідно перевірки 11006 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 11056 грн.;

- вартість товару iPhone 12 Pro Max 256 Gb (gold) згідно перевірки 28120 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 28070 грн.;

- вартість товару iPhone 13 128 Gb (midnight) згідно перевірки 23560 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 23510 грн.;

- вартість товару iPhone 13 Pro 128 Gb (silver) згідно перевірки 30821 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 30871 грн.;

- вартість товару iPhone 13 Pro Max 128 Gb (sierra blue) згідно перевірки 33440 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 33490 грн.;

- вартість товару iPhone 13 Pro 128 Gb (graphite) згідно перевірки 30740 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 30790 грн.;

- вартість товару iPhone 13 Pro 256 Gb (sierra blue) згідно перевірки 32300 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 32350 грн.;

- вартість товару iPhone 14 Pro Max 256 Gb (deep purple) згідно перевірки 41366 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 41316 грн.;

- вартість товару iPhone 14 Pro Max 128 Gb (space black) згідно перевірки 39140грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 39190 грн.;

- навушники Sony WH-1000XM5 відсутній в акті приймання передачі від 25.10.2023$

- фотокамера Fujifilm instax mini 12 (Lilac Purple) згідно перевірки 3899 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 3849 грн.;

- Apple iPad 10.2 32 Gb, Wi-fi, space gray (2020) згідно перевірки 9829 грн., тоді як в акті приймання передачі від 25.10.2023 9879 грн.;

- відсутніs в акті приймання передачі від 25.10.2023 такі товари, що виявлені під час перевірки: Акустика Marshall Louder Speaker (black) вартістю16499 грн., Акустика Marshall Louder Speaker (Broun 1006075) вартістю 13499 грн., портативна колонка Marshall (green) вартістю 5799 грн., навушники Marshall Major IV (black) вартістю 6499 грн., навушники Marshall headphones minor III black (1005983) вартістю 4999 грн.

Тобто, долучена на запит контролюючого органу Форма ведення обліку товарних запасів ФОП ОСОБА_1 за листопад 2023 року, містила відмінні відомості щодо надходження товару у порівнянні з Актом передачі товару до Договору комісії № БР-25-1023-МД від 25.10.2023 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивач реалізовував товари, які не обліковані у встановленому законодавством порядку.

Суд звертає увагу, що встановлений Порядком №496 обов`язок постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів і є тим «встановленим законодавством порядком обліку товарних запасів» (їх походження і обліку) в розумінні положень пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Постійне ведення платником податків коментованої Форми обліку, серед іншого, і є тією формою контролюю за належним оподаткуванням господарської діяльності відповідного суб`єкта в кінці звітного податкового періоду, а наявність такого обліку за правилами Порядку №496 у місці продажу товарів (надання послуг) та/або здійснення розрахункових операцій в місці продажу (господарському об`єкті) надає можливість податковому органу при здійсненні фактичної (раптової) перевірки перевіряти обставину дотримання/не дотримання постійного обліку первинних документів за Формою обліку, і як наслідок обліку товарних запасів, які знаходяться в місці їх реалізації.

Суд повторює, що за змістом статті 20 Закону №265/95-ВР суб`єкт господарювання несе відповідальність (окремо або в сукупності) за:

1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку;

2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Таким чином, здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР.

За наведеного, суд відхиляє доводи позивача про те, що факт реалізації товару виключає обов`язок платника податків надавати підтверджуючі документи.

Тому, в ході перевірки правомірно встановлено порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за яке застосовано штрафні санкції на підставі статті 20 цього Закону.

Відповідно до статті 20 Закону №265/95-ВР, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з винесеним податковим повідомленням-рішенням від 29.11.2023 року №28526/13-01-07-09, до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 384 973,30 грн за порушення пункту 1,2,12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Судом не встановлено порушення щодо розрахунку штрафних (фінансових) санкцій.

Інші доводи і міркування позивача з приводу прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення №28526/13-01-07-09 від 29.11.2023, не змінюють висновку суду.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

В свою чергу, відповідачем як суб`єктом владних повноважень було доведено правомірність вчинених дій та надано обґрунтовані доводи щодо прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідно до норм чинного законодавства.

За наведеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72,77, 90, 94, 139, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна