Справа № 420/24362/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/24362/24
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

Дата і місце ухвалення 09.01.2025р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі начальника Буряченка О.Є., в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі начальника О.Є.Буряченка щодо неправомірної відмови в наданні інформації на інформаційний запит від 19.06.2024 вх.№255/11;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі начальника О.Є.Буряченка надати ОСОБА_1 в письмовому вигляді достовірну, точну і повну інформацію, що запитувалася в частині 1 (якщо така є) та в частині 2 інформаційного запиту вх.№255/11 від 19.06.2024.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі начальника О.С. Буряченка у вигляді ненадання точної та повної інформації, зазначеної в пункті 1 інформаційного запиту ОСОБА_1 від 19.06.2024 (вх.№255/11 від 19.06.2024).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі начальника О.С. Буряченка надати ОСОБА_1 в письмовому вигляді точну і повну інформацію, що запитувалася у пункті 1 його інформаційного запиту від 19.06.2024 (вх.№255/11 від 19.06.2024).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт посилався на те, що відповідно до заяви позивача від 31.01.2020 року його переведено на пенсію по інвалідності відповідно до положень Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262 (далі - Закон № 2262).

Апелянт зазначив, що оскільки Головним управлінням на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду від 19.04.2022 року по справі № 420/26298/21 позивачу проведено перерахунок пенсії з 31.01.2020 без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату і становив 27991,14 грн. та від 02.11.2023 по справі № 420/22721/23 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.12.2022 та з 01.03.2023 без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії був визначений на зазначені дати та становив: з 01.12.2022 - 48760,42 грн та з 01.03.2023 становить - 50635,42 грн.

Крім того, посилаючись на положення постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року, відповідач вказував на те, що передбачені ст. 46 Закону № 4059-IX обмеження застосовані до позивача правомірно, і як результат, перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, і на даний час виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій Головного управління відсутні.

Також апелянт посилався на те, що Головним управлінням надано відповідь на звернення позивача про виконання рішень суду по справам (від 25.06.2024 №1500-0203-8/96372 ) та копії перерахунків пенсії відповідно до вимог ст. 19 Закон №393/96-ВР.

З огляду на зазначене апелянт вважає, що Головне управління не порушувало прав позивача, а діяло на підставі і у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Зважаючи на викладене апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 року та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що судове рішення суду першої інстанції позивачем оскаржено не було, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 року у межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне:

Судом встановлено, що 19.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Буряченка О.Є. з інформаційним запитом, в якому просив надати в письмовому вигляді наступну інформацію (наступні документи):

- витяг саме тієї норми Конституції чи Закону України, діючи на підставі якої ГУ ПФ не виплачує нарахований розмір пенсії з 01.03.2024 та з 01.04.2024, а зменшує належний, визначений розрахунками ГУ ПФ від 12 березня 2024 року, розмір пенсії;

- у разі відсутності зазначених норм, привести нарахування за матеріалами пенсійної справи № та виплату пенсії у відповідність закону та надати належно завірені копії уточнених перерахунків з 01.03.2024 та з 01.04.2024 та розрахунку на доплату за період з 01.03.2024 по дату фактичної виплати належного, нарахованого з 01.03.2024 розміру пенсії.

У відповідь на вказане звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 25.06.2024 року повідомило позивача про те, що Головним управлінням на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду від 19.04.2022 по справі №420/26298/21 йому проведено перерахунок пенсії з 31.01.2020 без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату і становив 27991,14 грн та від 02.11.2023 по справі №420/22721/23 йому проведено перерахунок пенсії з 01.12.2022 та з 01.03.2023 без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії був визначений на зазначені дати та становив: з 01.12.2022 48760,42 грн та з 01.03.2023 становить 50635,42 грн.

Також позивачу роз`яснена можливість оскарження зазначеного рішення у разі незгоди з ним.

Позивач, вважаючи, що йому надано неповну та неконкретну інформацію на інформаційний запит від 19.06.2024 вх.№255/11, звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано на звернення позивача повної, вичерпної та точної інформації щодо нормативно-правових актів, які слугували підставою для вчинення дій, висвітлених позивачем у пункті 1 інформаційного запиту.

Разом з тим, суд вказав на те, що в пункті 2 інформаційного запиту позивач просив Головне управління Пенсійного фонду України привести нарахування за матеріалами справи № та виплату пенсії у відповідність закону та надати належно завірені копії уточнених перерахунків з 01.03.2024 та з 01.04.2024 та розрахунку на доплату за період з 01.03.2024 по дату фактичної виплати належного, нарахованого з 01.03.2024 розміру пенсії.

Оскільки позивачем не оскаржено правильність/неправильність здійснених пенсійним органом обрахунків його пенсії, суд дійшов висновку, що підстав для надання уточнених перерахунків пенсії з 01.03.2024 та з 01.04.2024, розрахунку на доплату за період з 01.03.2024 по дату фактичної виплати у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі начальника О.Є. Бурячнека не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне:

Право на звернення до органів публічної влади, гарантовано статтею 40 Конституції України, згідно з якою усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України від 13.01.2011 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Пунктами 1, 6 частини першої статті 14 Закону №2939-VI установлено, що розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації та оновлювати оприлюднену інформацію.

За приписами пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно з положеннями частин першої-другої статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Розпорядник може і повинен надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, знаходиться поза площиною правового регулювання доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.02.2025 у справі № 990/324/24).

Дослідивши поданий позивачем інформаційний запит, колегія суддів вважає, що він не стосується надання відповідачем публічної інформації, тобто інформації, відображеної та задокументованої будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, а є зверненням, можливість подання якого гарантується позивачеві Законом України «Про звернення громадян».

Так, частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (далі Закон № 393/96-ВР), передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (частина перша статті 3 Закону №393/96-ВР).

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону № 393/96-ВР заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Статтею 7 Закону № 393/96-ВР встановлено заборону відмови в прийнятті та розгляді звернення й передбачено обов`язок із прийняття та розгляду звернень, оформлених належним чином і поданих у встановленому порядку.

Згідно ст. 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 19 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення та ін.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів (ст. 20 Закону № 393/96-ВР).

Зважаючи на зазначені норми чинного законодавства та враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27 квітня 2020 року у справі № 813/4351/16, колегія суддів вважає, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку суб`єктом владних повноважень. Так, істотною умовою такої відповіді є її належне обґрунтування і вирішення поставлених у зверненні питань (із урахуванням суті відповідного звернення і на підставі його ґрунтовного й всебічного вивчення).

З матеріалів справи встановлено, що підставою звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було виявлення ним факту обмеження нарахованого йому розміру пенсії. З огляду на зазначене позивач фактично просив надати йому відомості стосовно норми чинного законодавства, на підставі якої ГУ ПФ не виплачує нарахований розмір пенсії з 01.03.2024 та з 01.04.2024 у повному обсязі, а зменшує належний, визначений розрахунками ГУ ПФ від 12 березня 2024 року, розмір пенсії. Крім того, позивач просив, у разі відсутності правових підстав для виплати зменшеного розміру пенсії, провести нарахування за матеріалами пенсійної справи № та виплату пенсії у відповідність до закону та надати належно завірені копії уточнених перерахунків з 01.03.2024 та з 01.04.2024 та розрахунку на доплату за період з 01.03.2024 по дату фактичної виплати належного, нарахованого з 01.03.2024 розміру пенсії.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року у справі № 420/26298/21, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 01.01.2020 року ОСОБА_1 , перерахованої на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО92867 від 28.12.2020 року, без обмеження максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Крім того рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопад 2023 року у справі № 420/22721/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з 01.12.2022 року на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (з 01.12.2022) та з 01 березня 2023 року на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (з 01.12.2022) з урахуванням індексації ОСНП 2022 та ОСНП 2023, з урахуванням здійснених виплат.

В свою чергу з наявних в матеріалах справи копій перерахунків пенсії позивача від 12.03.2024 року про перерахунок його пенсії з 01.03.2024 року та з 01.04.2024 року убачається, що підсумок пенсії (з надбавками) складає 51822,06 грн., а з урахуванням максимального розміру пенсії 50 260,42 грн.

Однак, надаючи відповідь на запит позивача, відповідач лише вказав на здійснення перерахунку його пенсії з 31.01.2020 року, з 01.12.2022 року та з 01.03.2023 року на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду у справах № 420/26298/21 та №420/22721/23 без обмеження розміру пенсії, не зазначивши причин та нормативного обґрунтування обмеження розміру пенсії позивача з 01.03.2024 року та з 01.04.2024 року, про які запитував позивач у поданому ним інформаційному запиті від 19.06.2024 року вх. № 255/11.

Вказане свідчить про недотримання відповідачем вимог ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та не здійснення ним об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки заяви позивача, а також про надання Головним управлінням ПФУ в Одеській області неповної відповіді на звернення ОСОБА_1 , без належного обґрунтування тих питань, які поставлені у запиті.

Зважаючи на зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача та захисту його порушених прав шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі начальника О.С. Буряченка у вигляді ненадання точної та повної інформації стосовно питання, порушеного у пункті 1 інформаційного запиту ОСОБА_1 від 19.06.2024 (вх.№255/11 від 19.06.2024), а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі начальника О.С. Буряченка надати ОСОБА_1 в письмовому вигляді точну і повну інформацію на питання, порушене у пункті 1 його інформаційного запиту від 19.06.2024 (вх.№255/11 від 19.06.2024).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук