Справа № 592/3907/25
Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/3907/25
Провадження №2-а/592/78/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., в залі суду у відкритому судовому засіданні розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

з участю представника позивача Мірошниченка А.В.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 20.02.2025 №Х 02/25-276 й закрити справу про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.02.2025 був складений протокол за те, що він порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що полягало в неявці до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом по повістці 29.11.2024 для уточнення персональних даних. 20.02.2025 зазначеною постановою його притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн..

Позивач вважає зазначену постанову незаконною, оскільки постанова не відповідає закону, відсутнє підтвердження повноважень особи яка складала протокол, постанова і протокол не розкривають суть правопорушення, відсутні докази вчинення правопорушення. Також зазначає, що повістку не отримував.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 відзив не подав.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 подав відзив у якому просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивував тим, що згідно Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» позивач мав уточнити свої персональні дані, прибути за викликом до ТЦК та СП. 19.11.2024 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформовано повістку № 1257124 та надіслано за зареєстрованою його адресою місця проживання, за якою він мав з`явитися 29.11.2024 на 09-00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для уточнення персональних даних. Проте він не з`явився та не повідомив про поважність причин своєї неявки. 09.12.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 направив звернення до Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області для розшуку позивача. 10.02.2025 позивача було доставлено як порушника військового обліку та у той же день складини протокол. 20.02.2025 відносно позивача винесена постанова №Х 02/25-276 та притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги.

Представники відповідачів до суду не з`явилися та не повідомили про причини неявки.

Процесуальні рішення у справі

Ухвалою суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження за позовом та призначено справу до розгляду о 15-30 год. 10.04.2025.

Ухвалою суду від 28.03.2025 за клопотанням позивача забезпечено позов, а саме зупинено стягнення з позивача на підставі оскаржуваної постанови.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 заведена справа №Х 02/25-276 про адміністративне правопорушення за ознаками частини 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .

Справа містить матеріали з яких вбачається наступне:

10.02.2025 командир 3 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 склав протокол №Х 02/25-276 відносно позивача. У протоколі зазначив судь адміністративного правопорушення наступного змісту. 10.02.2025 о 23-50 год. у приміщенні КУ Сумська міська клінічна лікарня №5 за адресою м.Суми вул. Марко Вовчок, 2 було встановлено, факт порушення ОСОБА_1 під час особливого періоду дії правового режиму воєнного стану законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 29.11.2024 для уточнення персональних даних тощо. Розгляд протоколу призначено о 16-00 год. 20.02.2025. Другий примірник виручений позивачу.

У протоколі позивач виклав пояснення у яких заперечив вчинення правопорушення.

До протоколу додана повістка №1257124, опис АТ «Укрпошта», облікова карта, довідка доставки, довідка №3227.

З повістки №1257124 вбачається, що її сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Позивача було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 на 29.11.2024 о 09-00 год.

Згідно опису вкладення АТ «УКРПОШТИ» №518 вбачається, що повістка позивачу була направлена 19.11.2024 за адресою АДРЕСА_2 , що відповідає його адресі місця проживання.

20.02.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_3 виніс постанову №Х 02/25-276.

Цією постановою накладено стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

У постанові зазначено підстави для накладення стягнення наступного змісту. 20.02.2025 о 16-00 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 встановлено факт порушення ОСОБА_1 під час дії правового режиму воєнного стану законодавства про мобілізаційну підготовку в частині неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці 29.11.2024 для уточнення персональних даних чим порушив ч. 1 і ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Також суд встановив, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.12.2024 № 144 (з адміністративно-господарчої діяльності) «Про організацію службової діяльності в ІНФОРМАЦІЯ_6 на 2025 навчальний рік» призначено всіх військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно відомостей перевірки статусу відстеження 518 21.11.2024 відправлення відправлено з логістичного центру. 24.11.2024 прибуло до відділення, 25.11.2024 невдале вручення, 29.11.2024 повернуто відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є публічними та врегульовані ст.ст. 7, 9, 210-1, 222, 245, 246, 251 КпАП України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Положеннями ч. 3 ст. 210-1 КпАП України встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно вимог абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно з пп. 1 п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» № 560 від 16.05.2024 (далі Порядок № 560) під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів зокрема з метою уточнення своїх персональних даних, даних військово- облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних.

Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до Р(М)ТЦК та СП або його відділу є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Абзацом 3 ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже диспозицією ч. 3 ст. 210-1 КпАП України передбачена відповідальність за неявку по повістці до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

За даними оскаржуваної постанови вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за неявку по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 під час дії правового режиму воєнного стану.

У протоколі від 10.02.2025 міститься виявлене порушення аналогічного змісту.

З повістки, опису вкладення та відстеження відправлення вбачається, що повістка направлялася позивачу поштою, 25.11.2024 невдале вручення, 29.11.2024 повернуто відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою).

Висновки суду

Позивач, обґрунтовуючи протиправність притягнення його до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зазначав ряд підстав, відсутнє підтвердження повноважень особи яка складала протокол, постанова і протокол не розкривають суть правопорушення, відсутні докази вчинення правопорушення, повістку не отримував.

Щодо отримання повістки слід зазначити, що направлення повістки позивачу узгоджується з положеннями наведених вище нормативних актів. Позивач вважається таким, що отримав повістку оскільки згідно з п. 41 Порядку № 560 є належне підтвердження сповіщення, а саме відмітка про відсутність за місцем проживання.

Окрім того події в Україні у зв`язку з агресією російської федерації мали спонукати позивача розуміти необхідність виконання свого обов`язку по виконанню законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період щодо явки до відповідного підрозділу ТЦК та СП за місцем проживання.

За своїм змістом протокол та оскаржувана постанова містять відомості про неявку позивача по повістці без поважних причин. Окрім того слід зазначити, що протокол був складений 10.02.2025, а розгляд справи призначено на 20.02.2025. Позивач при складанні протоколу був обізнаний у виявленому порушенні. До моменту розгляду міг подати усі можливі докази у обґрунтування поважності причин неявки, з`явитися для уточнення, але цього не зробив.

Щодо неявки також слід зазначити. З відстеження відправлення вбачається, що вручення відбувалося 25.11.2024, а 29.11.2024 повістка була повернута відправнику з відміткою адресат відсутній. Таке повернення повістки можна було вважати обставиною, що не залежить волі відповідача та є такою, що вказує на поважність причини неявки. Аналізуючи зміст положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» слід вважати, що військовозобов`язаний має з`явитися за повісткою у строк вказаний в ній, або у найкоротший строк після часу зазначеного у повістці. Тобто обов`язок явки до ТЦК та СП зберігається навіть після спливу часу зазначеного у повістці. Узагальнюючи наведене вбачається, що зміст протоколу та оскаржуваної постанови вказують на вчинення правопорушення позивачем. Таке порушення є триваючим.

Твердження позивача про відсутність повноважень особи скласти протокол спростовується наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.12.2024 № 144 (з адміністративно-господарчої діяльності) «Про організацію службової діяльності в ІНФОРМАЦІЯ_6 на 2025 навчальний рік» призначено всіх військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 , уповноваженими складати протоколи про адміністративні правопорушення. Тобто особа, що склала протокол мала повноваження згідно зазначеного наказу.

Аналізуючи матеріали справи №Х 02/25-276про адміністративне правопорушення за ознаками частини 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , вбачається, що останній не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 29.11.2024. ТЦК вжито заходів для виявлення особи порушника, доставки його та вжиття заходів до притягнення до відповідальності. За період після вручення повістки позивач не з`являвся до ТЦК та не виконав свій обов`язок згідно наведених вище нормативних актів.

Позивач не надав розумних пояснень невиконання своїх обов`язків визначених Конституцією України, Законів України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме чому він не з`явився по повістці до ТЦК та СП. У ході провадження позивач мав можливість надати документи на підтвердження поважності причин неявки, але він цього не зробив.

Узагальнюючи вбачається, що позивач тривалий час безпідставно ухилявся від свого обов`язку з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_7 за повісткою, чим порушив Конституцією України, наведені положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідач виніс постанову у межах своїх повноважень та з підстав триваючого порушення позивачем законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Розбіжності про які зазначає позивач не спростовують наявність у його діях складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме неявку по повістці до ТЦК та СП.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про відсутність порушення прав позивача при притягненні його до адміністративної відповідальності, постанова винесена за наявності підстав та у відповідності до зазначених нормативно-правових актів, а тому слід залишити рішення відповідача без змін, а позов без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 139, 242-245, 250, 257- 258, 262-263, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, а постанову №Х 02/25-276 від 20.02.2025 про накладення адміністративного стягнення без змін.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Г. Костенко