Справа № 320/48835/23
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року № 320/48835/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними щодо виплати, ОСОБА_1 , допомоги на поховання після смерті чоловіка ОСОБА_2 , в розмірі 25% двомісячної пенсії, яка була призначена ОСОБА_2 на момент смерті;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між отриманою мною частиною допомоги на поховання, яка складає 25% від призначеної 2-х місячної пенсії ОСОБА_2 та 100% розміру 2-ч місячної пенсії ОСОБА_2 , яка йому була призначена на момент його смерті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснила поховання свого чоловіка ОСОБА_2 та звернулась до відповідача за отриманням допомоги на поховання на підставі ст.53 Закону України від 09.07.2003 № 1053-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої, у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. Проте, відповідач протиправно виплатив позивачу таку допомогу у неповному обсязі.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим, змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №320/48835/23 за правилами опрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. В обгрунтування заперечень зазначає про те, що відповідно до частини першої статті 48 Закону №1058, під час перебування пенсіонера на повному державному утриманні у відповідній установі (закладі) йому виплачується 25 відсотків пенсії. ОСОБА_2 на момент смерті перебував на повному державному утриманні та йому виплачувалось 25 відсотків призначеної пенсії та на момент смерті розмір пенсії його становив 2 378,05 грн., а отже допомога на поховання має враховуватись в розмірі двомісячної пенсії на момент смерті, тобто (2 378,05 грн. х 2 ) та складає 4 756,10 грн.

Враховуючи, що допомога на поховання була виплачена у повному обсязі, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій не погоджується з запереченнями відповідача, викладеними у відзиві.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки Київського пансіонату ветеранів праці від 24.03.2023 року №83, ОСОБА_2 , 1957 року народження проживав в Київському пансіонаті ветеранів праці за адресою: м.Київ, вул.Кубанської України, 2 з 30 серпня 2022 року по день смерті, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя чоловік ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві як отримувач пенсії по-інвалідності, та відповідно до рішення відповідача № 26 розмір пенсії з надбавками становив 9 512,21 грн., виплата у зв`язку з перебуванням на повному держутриманні (25%) становила 2 378,05 грн.

4 квітня 2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 , яку відповідачем задоволено лише в межах суми 4 756,10 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 15.05.2023 року №15976-18104/С-02/8-2600/23 за результатом розгляду звернення позивача, яке надійшло на Урядову гарячу лінію 11.05.2023 № СУ-15455173/2, зареєстрованого 12.05.2023 за № 18104/С-2600-23 повідомлено, що відповідно до статті 53 Закону у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. На момент смерті пенсія чоловіку позивача виплачувалася в розмірі 2378,05 грн. Згідно поданої заяви від 27.03.2023 позивачу нараховано допомогу на поховання в розмірі двомісячної пенсії - 4756,10 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду за захистом свої прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV(далі Закон № 1058-IV).

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 53 Закону № 1058-IVу разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною першою статті 33 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до частин 1, 3 статті 48 Закону № 1058-ІV під час перебування пенсіонера на повному державному утриманні у відповідній установі (закладі) йому виплачується 25 відсотків призначеної пенсії. У випадках, якщо розмір його пенсії перевищує вартість утримання, виплачується різниця між пенсією і вартістю утримання, але не менше 25 відсотків призначеної пенсії. Частина пенсії, що залишилася після виплати суми пенсії пенсіонеру та членам його сім`ї відповідно до частин першої і другої цієї статті, перераховується до установи (закладу), де пенсіонер перебуває на повному державному утриманні, за його особистою заявою. Зазначені кошти зараховуються на банківські рахунки цих установ понад бюджетні асигнування і спрямовуються виключно на поліпшення умов проживання в них пенсіонерів у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок звернення за допомогою на поховання визначено розділом V Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1(далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 5.1 розділу V Порядку № 22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 7), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Пунктом 5.2. Порядку № 22-1 визначено, що керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), на звороті довідки про смерть, або витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, чи копії свідоцтва про смерть, або іншого документа, що підтверджує факт смерті, виданого компетентним органом іноземної держави, для виплати допомоги на поховання робиться запис із зазначенням дати та суми, яка належить до виплати, і завіряється печаткою цього органу.

На документах, згідно з якими проведено виплату допомоги на поховання, після підтвердження її виплати проставляється штамп «Оплачено» із зазначенням дати виплати.

Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.

Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).

З аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що під розміром пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті, слід розуміти повний загальний розмір пенсії, який був призначений органом пенсійного забезпечення особі у зв`язку з досягненням нею передбаченого законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю.

Факт перерахування за особистою заявою пенсіонерки частини пенсії до установи (закладу), де вона перебуває на повному державному утриманні, не є зміною розміру отримуваної пенсії, а є лише способом використання частини пенсійної виплати.

На переконання суду, у даному випадку відповідач помилково ототожнює розмір отримуваної пенсії із розміром фактично виплачених сум пенсії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру допомоги на поховання має враховуватись повний розмір призначеної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті та ким було здійснено поховання померлої особи.

Як вже встановлено судом, за життя ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві як отримувач пенсії по-інвалідності.

Також матеріалами справи підтверджено, що саме позивач здійснила поховання пенсіонера ОСОБА_2 , зокрема: договором про надання ритуальних послуг від 05.03.2023 року, довідкою Київського пансіонату ветеранів праці від 24.03.2023 року №83, в якій зокрема зазначено, що поховання проводилось за рахунок ОСОБА_1 .

Водночас, відповідач виплатив позивачу допомогу на поховання пенсіонера у розмірі 4 756,10 грн. (25% від розміру пенсії х 2 розміри), тобто в меншому розмірі ніж двомісячна пенсії, яку отримував пенсіонер ОСОБА_2 на момент смерті.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві безпідставно, у порушення статті 53 Закону №1058-ІV, не виплатило позивачу допомогу на поховання в розмірі саме двомісячної пенсії пенсіонера ОСОБА_2 .

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу допомоги на поховання ОСОБА_2 у неповному розмірі, та відновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу на поховання в розмірі двомісячної пенсії ОСОБА_2 на дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, із обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на поховання ОСОБА_2 у неповному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м.Києв, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) допомогу на поховання в розмірі двомісячної пенсії ОСОБА_2 на дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 10 квітня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кочанова П.В.