Справа № 120/15257/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

14 квітня 2025 р. Справа № 120/15257/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Воробйова Інна Анатоліївна, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду 01.02.2025 р. з Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, для продовження судового розгляду.

Ухвалою суду від 13.02.2025 р. позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у 10 -денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме, подати заяву про поновлення строку звернення до суду зазначивши інші поважні причини його пропуску у період з березня 2023 р. (дата отримання постанови) по вересень 2023 р. (дата направлення запиту) та надати докази поважності причин пропуску.

26.02.2025 р. надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивач вказує, що в серпні 2023 р. із засобів масової інформації дізнався, що держава Україна не виплачує в повній мірі компенсації, що присуджені за рішенням Європейського суду з прав людини, що і спонукало до звернення за наданням правової допомоги, адже він є юридично необізнаним. Окремо вказав, що лише у вересні 2023 р. отримав правову допомогу. Відтак, на думку позивача, причини пропуску строку звернення до суду є поважними, а тому просить їх поновити.

Ухвалою від 03.03.2025 р. продовжено строк на усунення недоліків , встановлених ухвалою суду від 13.02.2025 р. і запропонувано позивачу у 10- денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме, надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших причин такого (пропуску) з березня 2023 р. (після отримання постанови державної виконавчої служби) по вересень 2023 р. (дата направлення запиту до НБУ) та докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

08.04.2025 р. надійшла заява , в якій позивач вказав, що не згоден із твердженням, що юридична необізнаність не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Вказав, що в постанові про закінчення виконавчого провадження не вказано строки її оскарження, відтак, він лише у вересні 2023 р. отримавши правову допомогу дізнався про порушення своїх прав. А отже ці обставини, на його думку, є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Оцінюючи подану заяву зазначаю наступне.

Як видно з поданої заяви, єдиною підставою , яка фактично зазначається позивачем, як мотивація поважності пропуску строку звернення до суду є його юридична необізнаність.

Оцінюючи цю підставу , вказую наступне.

Юридична необізнаність не може бути визнана поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки не тягне за собою неможливості вчинення певних процесуальних дій чи звернення зацікавленої особи за правовою допомогою.

Суд звертає увагу на те, що причини пропущення процесуальних строків, незалежно від способу встановлення, мають бути поважними. Тобто, зацікавлена у вирішенні справи особа має надати докази про те, що причини є поважними.

Позивачем не було зазначено обставин, які об`єктивно унеможливили своєчасно та у визначений законом строк звернутись до суду за захистом порушеного, на думку позивача, права, в тому числі за юридичною допомогою до адвоката.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.02.2018 у справі № 815/4480/16, від 31.07.2018 у справі № 311/32/17 (2-а/311/11/2017), від 03.05.2018 у справі № 826/6380/17.

Акцентую увагу, що позивач звернувся за юридичною допомогою у вересні 2023 р., тобто більш ніж через 4 місяці з моменту отримання оскаржуваної постанови.

Однак, ОСОБА_1 не був позбавлений права та можливості звернутися до адвоката після отримання спірної постанови та, відповідно, отримати консультацію адвоката і звернутись до суду.

Слід зауважити, що причини пропуску строку звернення до суду мають бути поважними. Під поважними причинами варто розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, і такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У аспекті вказаних висновків суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії права на суд, може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Для цього позивач як особа, зацікавлена у поданні позову, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

У постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з апеляційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Така ж позиція викладена в постанові ВС від 20.03.2024 р. у справі № 560/14349/23.

Відтак, аргументи позивача про те, що він є юридично необізнаним та лише у вересні 2023 р. отримав кваліфіковану консультаці.- не є обставинами, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк. Також ці мотиви не свідчать про те, що обставини пропуску строку виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, адже позивач не позбавлений був права звернутись за юридичною допомогою для з"ясування/перевірки підставності/правомірності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та/або щодо належного виконання судового рішення після її отримання, а саме, у березні 2023 р.

Відтак, слід вважати, що позивач не навів змістовних і вагомих аргументів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою його захисту в судовому порядку, не довів, що в цій справі можливість вчасного подання позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

А отже, причини пропуску строку звернення до суду наведені в заяві про усунення недоліків не є поважними.

Відповідно до статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зважаючи, що вказані позивачем підстави не визнані поважними, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. 123, ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна