Справа № 440/11468/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 р.Справа № 440/11468/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2025, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 17.01.25 по справі №440/11468/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліга Ойл Трейдінг»

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення.,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" (далі по тексту позивач, ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області, податковий орган, апелянт), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №53153 від 20.08.2024 про відповідність платника податків - ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" критеріям ризиковості платника податків на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платників податків;

- зобов`язати ГУ ДПС у Полтавській області виключити ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 позов ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПП №53153 від 20.08.2024 про відповідність платника податків - ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" критеріям ризиковості платника податків на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платників податків.

Зобов`язано ГУ ДПС у Полтавській області виключити ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Стягнуто на користь ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції рішення ГУ ДПС у Полтавській області, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що наявна у податкового органу інформація давала підстави для віднесення позивача до ризикових підприємств.

Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14.07.2021 по справі № 160/8623/19 від 20.11.2019 по справі № 480/4006/18, від 03.03.2020 по справі № 240/3665/19, від 11.11.2020 по справі № 140/2484/19, від 11.01.2021 по справі № 280/3394/19, стверджує, що спірне рішення не породжує для позивача жодних юридичних наслідків.

Зазначив, що у рішені Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 помилково зазначено, що зміст спірного рішення не містить вказівки на підставі чого було сформульовано відповідний висновок, не містить будь-яких відомостей щодо суті та характеру податкової інформації. Вважає, що вказане не відповідає дійсним обставинам справи, так як рішення Комісії від 20.08.2024 № 53153 оформлено в чіткій відповідності до вимог законодавства з зазначенням усієї необхідної інформації, в т.ч. зазначено відповідний пункт Критеріїв ризиковості, підстави та відображена необхідна інформація по господарській операції з зазначенням періоду здійснення, типу операції, УКТЗЕД.

Також стверджував про безпідставність розподілу витрат на правничу допомогу.

Позивач не погодився з доводами апеляційної скарги та надав відзив на неї, у якому просив скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року без змін.

Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" зареєстроване як юридична особа (код 45040148), основний вид діяльності 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" () рішенням засідання Комісії ГУ ДПС у Полтавській області про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку № 53153 від 20.08.2024 було включено до переліку ризикових платників відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платників податків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 «Про затвердження порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» .

Підставою відповідності платника податку критеріям ризиковості є п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме як учасник схеми використання та розповсюдження ймовірно ризикового податкового кредиту з податку на додану вартість.

До такого висновку Комісія регіонального рівня дійшла перевіривши інформацію, яка мітиться в інформаційних ресурсах ДПС, на підставі якої встановлено, що Товариство з 14.12.2022 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській обл. (м. Полтава). Основний вид діяльності: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібiним паливом i подібними продуктами. Статутний фонд 5,0 тис грн. Засновник, керівник та головний бухгалтер Кузьменко Володимир Анатолійович не є посадовою ocoбoю в інших СГД.

Відповідно звіту 4ДФ за I квартал 2024 року чисельність працюючих 2 особи.

Згідно з пoвiдoмлeнням за формою 20-OПП задекларовано офіс. Згідно Фінансового звіту малого підприємства станом на 31.03.2024 основні засоби та запаси відсутні.

Згідно з ЄРПН за період з 03.02.2024 по 02.08.2024 підприємством реалізовано товарів/ послуг на загальну саму 82170,5 тис.грн, ПДВ 13695,1 тис.грн, основними покупцями є: ТОВ БЕСТ (30406433) якому реалізовано бензин автомобільний, дизельне паливо на загальну суму 19279,9 тис.грн, ПДВ 3213,3 тис.грн; ТОВ "K2 ЕНЕРДЖИ" (42589766) якому реалізовано бензин автомобільний, дизельне паливо на загальну суму 15744,6 тис.грн, ПДВ 2624,1 тис.грн; ТОВ "ПЕТРОЛ ЮКРЕЙН" (4443 7000, 14.06.2024 внесено до журналу ризикових) якому реалізовано бензин автомобільний, дизельне паливо на загальну суму 5422,2 тис.грн, ПДВ 903,7 тис.гpн (питома вага 5,48 % від загального обсягу реалізації).

За аналогічний період придбано товарів/послуг на загальну суму 63770,0 тис.грн, ПДВ 10623,5 тиc.грн, основні постачальники: ТОВ "АЗАРЕС" (42831334, 23.07.2024 внесено до журналу ризикових) придбано паливо дизельне на загальну cyмy 12572,7 тис.грн, ПДВ 2095,4 тис.грн, (питома вага 19,72 % від загального обсягу придбання), "ТOB ПЕТРОЛ ЮКРЕЙН" (44437000, 14.06.2024 внесено до журналу ризикових) придбано бензин автомобільний неетильований на загальну cyмy 1678,8 тис.грн, ПДВ 279,8 тис.грн, (13,35 % від загального oбcягy придбання); ТОВ "ГРІФФОН ГІР" (44059320, 16.04.2024 внесено до журналу ризикових) придбано бензин автомобільний на загальну суму 475,5 тис.грн.. ПДВ 79,2 тис.грн., (3,78 % від загального обсягу придбання).

За результатами обговорення доведеної інформації, члени комісії прийшли до висновку, що ТОВ «Ліга Ойл Трейдінг» (45040148) відповідає п.8 Критepiїв ризиковості платника податку за кодами податкової інформації, відповідно до наказу ДПС України від 11.01.2023 №17 «Про затвердження довідника кодів податкової інформації»:

03 - відсутність необхідних умов то/aбo обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт a6o надання послуг в oбcягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, пocлyг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

06 - платник податку задіяний у здійсненні групою платників податку, у тому числі щодо яких прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, циклу операцій один з одним щодо придбання/реалізації одного й того ж товару/послуги для формування штучного обсягу такого товару/послуги;

07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції;

12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийнятe рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 02.08.2024 №49693, прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості за підставою пункт 8.

Не погодившись з прийнятим рішенням позивач 09 серпня 2024 року надав ГУ ДПС у Полтавській області письмові пояснення до Повідомлення про надання інформації та копії документів.

За наслідками розгляду письмових пояснень та документів наданих позивачем , відповідач прийняв рішення №53153 від 20 серпня 2024 року про відповідність ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" критеріям ризиковості платника податків на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платників податків.

Не погодившись з рішенням ГУ ДПС у Полтавській області, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у контролюючого органу не було жодних законних та обґрунтованих підстав для ухвалення рішення №53153 від 20.08.2024, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ДПС у Полтавській області виключити ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.16 цієї ж статті реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі за текстом - Порядок № 1246), а також Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 (далі за текстом - Порядок № 569).

Зокрема, п. 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів (далі за текстом - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Згідно з пунктом 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатку 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", «Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:

актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;

інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.

У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Рішення про відповідність/невідповідність критеріям ризиковості платника податку набирає чинності у день засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Так, Критерії ризиковості платника податків на додану вартість викладено у Додатку 1 до Порядку №1165, відповідно до яких таким критерієм є, зокрема:

"пункт 8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС".

Додатком 4 до Порядку №1165 затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку зазначається код (коди) податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Так, з метою реалізації вимог абзацу другого пункту 8 додатка 1 до Порядку №1165 наказом Державної податкової служби України від 11.01.2023 №17 затверджено довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, зокрема:

03 - відсутність необхідних умов то/aбo обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт a6o надання послуг в oбcягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, пocлyг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

06 - платник податку задіяний у здійсненні групою платників податку, у тому числі щодо яких прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, циклу операцій один з одним щодо придбання/реалізації одного й того ж товару/послуги для формування штучного обсягу такого товару/послуги;

07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції;

12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийнятe рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Зі спірного рішення колегією суддів встановлено, що підставою для прийняття Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Полтавській області оскаржуваного рішення, що оскаржується, слугувала відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку у зв`язку із наявністю наступної податкової інформації, зокрема: Код 3 - відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, пocлyг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності.

Перевіривши вказану підставу, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" має чинну ліцензію на оптову торгівлю нафтопродуктами без місць зберігання. Позивач не має власних чи орендованих місць зберігання нафтопродуктів та власного чи орендованого транспорту для перевезення нафтопродуктів, тому за необхідності, для забезпечення господарської діяльності користується послугами сторонніх організацій по перевезенню та зберіганню нафтопродуктів.

На підтвердження факту закупівлі послуг по зберіганню та перевезенню нафтопродуктів позивач надав до суду першої інстанції укладені договори між ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" та ТОВ «Мастер-Авіа» про зберігання нафтопродуктів №МА 4/23 від 09.01.2023; між ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" та ТОВ «БНК ТРАНС» про надання послуг перевезення автомобільним транспортом « 156-12-2022 від 20.12.2022; між ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" та ФОП ОСОБА_1 про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/01/23 від 10.01.2023.

Вказані вищезазначені договори також долучалися до пояснення наданого позивачем ГУ ДПС у Полтавській області 09.08.2024.

Перевіривши доводи відповідача про відповідність коду «06 - платник податку задіяний у здійсненні групою платників податку, у тому числі щодо яких прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, циклу операцій один з одним щодо придбання/реалізації одного й того ж товару/послуги для формування штучного обсягу такого товару/послуги», а саме, що ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" задіяний у здійсненні групою платників податку, у тому числі щодо яких прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, циклу операцій один з одним щодо придбання/реалізації одного й того ж товару/послуги для формування штучного обсягу такого товару/послуги, судом першої інстанції встановлено та підтвеарджено судом апеляційної інстанції, що ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" та ТОВ «Петрол Юкрейн» не здійснювало циклу господарських операцій один з одним щодо придбання/реалізації одного й того ж товару /послуги, це були різні операції, які підтверджені первинними документами.

Щодо доводів апелянта про недостатність кількості трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарських операцій (код 07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції)), матеріалами справи підтверджено, що у ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" працює двоє працівників: директор та бухгалтер. Разом з тим, враховуючи, що підприємство закуповує послуги в сторонніх організацій по зберіганню та перевезенню, має невеликі обсяги реалізації товару, така кількість працівників є достатньою для забезпечення господарської діяльності підприємства.

Стосовно ухвалення Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Полтавській області оскаржуваного рішення з підстави, визначених відповідно до кодів 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку та 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, колегія суддів зазначає таке.

У ході судового розгляду справи відповідачем, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції, не надано жодних доказів, які б досліджувалися на засіданні комісії та які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення про включення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, зокрема недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податкові накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції); придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Податковий орган повідомив, що згідно з ЄРПН за період з 03.02.2024 по 02.08.2024 підприємством реалізовано товарів/послуг на загальну саму 82170,5 тис.грн, ПДВ 13695,1 тис.грн, основними покупцями є: ТОВ БЕСТ (30406433) якому реалізовано бензин автомобільний, дизельне паливо на загальну суму 19 279,9 тис.грн, ПДВ 3213,3 тис.грн; ТОВ "K2 ЕНЕРДЖИ" (42589766) якому реалізовано бензин автомобільний, дизельне паливо на загальну суму 15744,6 тис.грн, ПДВ 2624,1 тис.грн; ТОВ "ПЕТРОЛ ЮКРЕЙН" (44437000, 14.06.2024 внесено до журналу ризикових) якому реалізовано бензин автомобільний, дизельне паливо на загальну суму 5422,2 тис.грн, ПДВ 903,7 тис.гpн (питома вага 5,48 % від загального обсягу реалізації). За аналогічний період придбано товарів/послуг на загальну суму 63770,0 тис.грн, ПДВ 10623,5 тиc.грн, основні постачальники: ТОВ "АЗАРЕС" (42831334, 23.07.2024 внесено до журналу ризикових) придбано паливо дизельне на загальну cyмy 12572,7 тис.грн, ПДВ 2095,4 тис.грн, (питома вага 19,72 % від загального обсягу придбання), "ТOB ПЕТРОЛ ЮКРЕЙН" (44437000, 14.06.2024 внесено до журналу ризикових) придбано бензин автомобільний неетильований на загальну cyмy 1678,8 тис.грн, ПДВ 279,8 тис.грн, (13,35 % від загального oбcягy придбання); ТОВ "ГРІФФОН ГІР" (44059320, 16.04.2024 внесено до журналу ризикових) придбано бензин автомобільний на загальну суму 475,5 тис.грн, ПДВ 79,2 тис.грн, (3,78 % від загального обсягу придбання).

На підставі чого Комісією регіонального рівня дійшла висновку, що ТОВ «Ліга Ойл Трейдінг» має ризикових контрагентів.

При цьому, жодних пояснень з цього приводу, як і доказів прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості таких платників податків (контагентів) відповідачем не було надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що лише твердження відповідача про ризиковість зазначених у спірному рішенні контрагентів, не є достатнім для висновку про відсутність реальності операції щодо придбання та реалізації товарів. Обґрунтованим вважатиметься відповідний висновок за умови підтвердження належними доказами фіктивності відповідних операцій, що згідно з нормами Кримінального кодексу України відповідають ознакам злочину. Крім того, дії контролюючого органу мають бути узгодженими з відповідними висновками. Вказані в спірному рішенні обставини щодо відповідності критерію ризиковості платника у заявлених спірних правовідносинах відповідно до відомостей електронної квитанції не стосувалися перевищення залишку придбаного товару.

При цьому, в матеріалах справи наявні первинні документи, які оформлені позивачем в рамках господарських операцій із контрагентами, копії яких надані відповідачу разом із поясненнями для прийняття рішення, та які складені з дотриманням вимог законодавства та є первинними документами, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських операцій.

Належність та допустимість таких первинних документів відповідачем під сумнів не ставилась.

Також аналіз приписів Порядку №1165 дає підстави для висновку, що законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Так, рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 640/6130/20 та в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні цього спору.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, рішення про віднесення платника податків до ризикових було прийняте комісією не за наслідками подання позивачем для реєстрації податкової накладної та суду не надано доказів, які б вказували на наявність ознак ризиковості здійснення операцій у певній поданій на реєстрацію податковій накладній, що зумовило б включення товариства до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Таким чином, віднесення платника податку до ризикових відповідачем проведено всупереч вимог Порядку № 1165.

Суд зазначає, що контролюючий орган здійснює моніторинг податкових накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах ДПС.

Здійснюючи такий моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням Податкового кодексу України та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг, дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.

Отже, комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про те, що відповідач не довів наявність обґрунтованих підстав для віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що комісія контролюючого органу перевіряла подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні), в порядку, визначеному приписами Порядку №1165, відповідачем суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.

Будь-яка податкова інформація, зокрема, надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону.

Така позиція підтримується Верховним Судом, про що свідчить правовий висновок останнього, викладений у постановах від 02.04.2020 по справі № 160/93/19, від 04.06.2020 по справі № 340/422/19 та від 16.04.2021 по справі № 813/1301/15.

Податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено податкове законодавство, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про порушення останнім законодавства України.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 по справі № 520/480/20 вказав, що саме лише посилання контролюючого органу про те, що аналіз діяльності товариства свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Висновок контролюючого органу про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку ґрунтується на тому, що серед контрагентів позивача є суб`єкти господарювання, які включені до переліку ризикових.

Тобто негативна податкова інформація стосується не господарської діяльності позивача, а його контрагента.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.07.2020 у справі № 240/6806/17.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності обставин, які б могли свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01.11.2023 у справі №520/14316/19.

Водночас, позивач з метою спростування сумнівів та доводів контролюючого органу в реальності здійснених ним господарських операцій, припущень щодо ризиковості його фінансово-господарської діяльності подав до суду документи на підтвердження здійснення господарських операцій, та добросовісності його як платника податку.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що спірне рішення про визначення товариства таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього юридичних наслідків.

Наслідком прийняття відповідачем спірного рішення та внесення платника податку до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, може бути зупинення в автоматичному порядку реєстрації всіх без виключення поданих позивачем податкових накладних/розрахунків коригування, а також прийняття у подальшому рішень про відмову у такій реєстрації, що фактично позбавляє можливості платника податків належним чином здійснювати свою господарську діяльність.

При цьому право на оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника визначене в нормі пункту 6 Порядку №1165, за яким у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Право на звернення до суду також передбачене в затвердженій формі рішення (додаток 4 до Порядку № 1165), а саме "Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.01.2021 по справі №640/11321/20.

Враховуючи наведене, рішення відповідача від 20.08.2024 № 53153 є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно твердження апелянта про те, що спірне рішення не породжує для позивача жодних юридичних наслідків, з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14.07.2021 по справі № 160/8623/19 від 20.11.2019 по справі № 480/4006/18, від 03.03.2020 по справі № 240/3665/19, від 11.11.2020 по справі № 140/2484/19, від 11.01.2021 по справі № 280/3394/19, колегія суддів зазначає таке.

З положень наведених норм Порядку № 1165 чітко та однозначно слідує, що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в ЄРПН, з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в ЄРПН, а відтак спірне рішення Комісії регіонального рівня може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

На підтвердження наявності права на оскарження спірного рішення в судовому порядку слід також навести норми абзацу 14 пункту 6 Порядку № 1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Зазначене свідчить, що положеннями Порядку № 1165, на відміну від раніше існуючого Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМ України від 21.02.2018 №117, передбачено право на оскарження рішення податкового органу щодо включення платника податків до реєстру платників податків.

З огляду на вищенаведене, твердження відповідачів про зворотне є необґрунтованим та таким, що суперечить приписам Порядку № 1165, а посилання на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 14.07.2021 по справі № 160/8623/19 від 20.11.2019 по справі № 480/4006/18, від 03.03.2020 по справі № 240/3665/19, від 11.11.2020 по справі № 140/2484/19, від 11.01.2021 по справі № 280/3394/19, є неприйнятним, оскільки вказані судові рішення ухвалено за інших фактичних обставин, під час дії норм Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженим постановою КМУ від 21.02.2018 №117, які на час прийняття спірного рішення втратили чинність.

Висновки колегії суддів відповідають правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 по справі № 340/474/20.

Щодо вимог про виключення позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до абз. 31 п. 6 Порядку №1165 у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Згідно з п. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обов`язок доведення відповідності оскаржених рішень (діяння) закону за критеріями п. 2 ч. 2 КАС України, який покладено відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України саме на відповідачів, як суб`єктів владних повноважень, контролюючи органи не виконали.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення ГУ ДПС у Полтавській області №53153 від 20.08.2024, як такого, що прийнятий без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно та нерозсудливо.

Колегія суддів зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2019 по справі № 227/3208/16-а.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних відносинах буде саме зобов`язання ГУ ДПС у Полтавській області (контролюючого органу, в якому перебуває позивач на обліку) виключити ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність та надуманість доводів апеляційної скарги по суті спору та відсутність підстав для її задоволення.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в частині розподілу витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною 3 ст. 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, ч. 7 ст. 139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи. Водночас, дії сторони щодо досудового вирішення спору підлягають врахуванню лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.01.2022 по справі № 813/2241/18.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що на підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги, акт наданих послуг, детальний опис робіт наданих на виконання договору про надання правової допомоги, рахунок, платіжна інструкція про оплату 20000,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, виписка з ЄДР щодо адвокатського бюро "Олени Панченко", ордер на надання правової допомоги, копію посвідчення адвоката.

Відповідно до умов п.2.1. Договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро в межах цього Договору правову допомогу складає 20000,00 грн.

Враховуючи складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, суму заявлених позовних вимог, значення справи для сторони колегія суддів вважає, що сума витрат на правничу допомогу яка підлягає стягнення з ГУ ДПС у Полтавській області становить 5000 грн.

За таких обставин. Колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної інстанції в частині розподілу витрат на правничу допомогу.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням викладеного та на підставі ч. 1 ст. 317 КАСУ колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ГУ ДПС у Полтавській області підлягає частковому задоволенню в частині розподілу витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції, а рішення суду І інстанції скасуванню в цій частині з ухваленням постанови про стягнення з ГУ ДПС у Полтавській області витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

В іншій частині рішення суду є законним та обґрунтованим, а отже відсутні підстави для його зміни або скасування.

Також позивачем у відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про розподіл витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

05.03.2025 між ТОВ "ЛІГА ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" та Адвокатським бюро було складено Акт приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги № 1, яким підтверджено надання правової допомоги в розмірі 10000,00 грн, наведено опис та перелік наданих адвокатом послуг.

Вказаний акт наданий до суду першої інстанції разом з копіями документів, які надавалися до суду першої інстанції для вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу.

Враховуюче наведене вище нормативно-правове обґрунтування, те, що за розгляд справи в суді першої інстанції спору по суті колегія суддів вважала обґрунтованим стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн (надання правничої допомоги з приводу вирішення питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з позовом, яка є більш складною, об`ємною і потребувала більшого аналізу обставин справи та нормативно-правової бази і стосувалося більшого предмету судового розгляду), а також зміст та обсяг наданих послуг, розмір відшкодування, отриманий за аналогічні послуги в суді першої інстанцій, колегія суддів вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги за складання та подання відзиву на апеляційну скаргу явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Ураховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача за апеляційний перегляд судового рішення у розмірі 1500 грн.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року по справі №440/11468/24 скасувати в частині стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліга Ойл Трейдінг» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції в сумі 20000 грн.

Ухвалити постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліга Ойл Трейдінг» витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року по справі №440/11468/24 залишити без змін.

Стягнути на користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліга Ойл Трейдінг» витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 1500 грн..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 10.04.2025.