Справа № 695/2825/24
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2825/24

номер провадження 2-а/695/9/25

21 березня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.,

за участю:

секретаря с/з Біліченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №437461 від 21.07.2024р., -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №437461 від 21.07.2024р., в якому просив:

- визнати протиправною і скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ГАБ №437461 від 21.07.2024, винесену поліцейським взводу РОВО УПП в Черкаській області Кутузовим Русланом Олександровичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу в сумі 425 грн. за ч.1 ст.117 КУпАП;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.117 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення згідно п.1 ст.247 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим, що 21.07.2024р. поліцейським взводу РОВО УПП в Черкаській області Кутузовим Русланом Олександровичем винесено постанову ГАБ №437461 по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено штраф у сумі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч.1 ст.117 КУпАП. У постанові вказано: «21 липня 2024 року близько 19 год 20 хв. гр. Циганник здійснив виїзд на човні «Крим» з двигуном «Ямаха 6 к.с.» на р. Дніпро с. Лозівок в період дії особливого режиму судноплавства без дозволу коменданта, чим порушив п.2.1 Правил плавання р. Дніпро, затверджених наказом Головнокомандувача ЗСУ № 238 від 26.08.2023 року».

Позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відсутні будь які докази вчинення ним адміністративного правопорушення.

Працівниками патрульної поліції під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно позивача було допущено грубі порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, а саме: не складено протокол про адміністративне правопорушення; не роз`яснено права; не було надано право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення; справу про адміністративне правопорушення розглянуто без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; заповнення постанови здійснювалося без участі особи, відносно якої її складено, на плавзасобі працівників патрульної поліції, на який особу не допустили; не було сповіщено про час і місце розгляду справи; уповноваженою посадовою особою, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення, не з`ясовано чи було взагалі вчинено адміністративне правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясовано інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

В оскаржуваній постанові не вказано, якими доказами підтверджється факт виїзду ОСОБА_1 на човні, оскільки власником даного човна являється ОСОБА_2 та на нього як на водія та власника човна «Крим» була складена постанова ГАБ № 437620 від 21.07.2024 з різницею в 05 хв.

Позивач стверджує, що він був пасажиром човна (малого судна), а для пасажира взагалі не передбачена будь-яка заборона Правилами плавання на р. Дніпро в Черкаській області.

Враховуючи викладене вище, позивач вважає, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 117 КУпАП, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею є незаконним.

29.07.2024 р. суддею прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі.

09.08.2024 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що зазначені позовні вимоги не визнає повністю. Вказав, що позивач не заперечував факту вчинення порушення під час спілкування з інспектором, не заявляв усних заперечень. Свідок, який перебував на човні разом із позивачем, також не заперечував факту вчинення правопорушення, яке стосується позивача.

У подальшому інспектором згідно вимог ст.ст. 279,280 КУпАП було здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснено позивачеві права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Розглянувши справу, інспектор з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з урахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст.251 КУпАП, ст.252 КУпАП виніс постанову серії ГАБ № 437481 від 21.07.2024 за ч. 1 ст. 117 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Надалі інспектор, згідно ст. 285 КУпАП, ознайомив позивача зі змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення. Також позивачу було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, у частині порядку оскарження постанови.

Так як позивачем факт вчинення правопорушення під час розгляду справи не оспорювався, інспектором правомірно з дотриманням норм та вимог КУпАП було винесено постанову та не було підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи зі змісту статті 117 КУпАП, суб`єктом вчинення такого правопорушення може бути будь-яка особа, яка користується малим, спортивним судном або водним мотоциклом з порушенням встановлених правил, а не тільки водій такого судна.

Сам факт перебування на човні в місці, де уповноваженим органом заборонено навігацію, вказує на порушення такою особою ч. 1 ст. 117 КУпАП.

Отже, відповідальність за ч.1 ст.117 КУпАП настає в разі порушення правил навігації як водієм малого, спортивного судна або водного мотоциклу, так і його пасажирами.

Інспектор діяв виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією та Законами України. Постанова винесена ним з дотриманням та в повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, що не має підстав для скасування.

12.08.2024 р. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує на те, що в п.1.3 Правил плавання річкою Дніпро на час дії особливого режиму судноплавства на її судноплавних ділянках, затверджених наказом Головокомандувача Збройних Сил України №238 від 26.08.2023 р. вказано, що дія Правил поширюється на органи військового управління, з`єднання, військові частини, установи та організації Збройних Сил України, інших складових сил оборони України, що виконують завдання у складі створених оперативно-стратегічних угруповань військ (сил) або в зоні їх відповідальності на річці Дніпро». Позивач не належить до вказаних у п.1.3 Правил суб`єктів, тому дія Правил на нього не поширюється, отже він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за їх порушення.

26.08.2024 р. від відповідача надійшли до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що заборона навігації на воді та водоймах Черкаської області в період дії воєнного стану встановлена Розпорядженням голови Черкаської Обласної військової адміністрації від 30.06.2022року №226, яке розміщене на офіційному сайті Черкаської обласної державної адміністрації «https://ck-oda.gov.ua/» та є в загальному доступі. Даним розпорядженням встановлено заборону навігації для маломірних (малих) суден, моторних суден, прогулянкових вітрильних суден, прогулянкових суден, швидкісних суден та спортивних суден, а також водних мотоциклів і засобів розваг на воді та на водоймах Черкаської області на період воєнного стану, за винятком суден флоту рибної промисловості, суден спеціально уповноважених органів державної влади, які здійснюють охорону водних біоресурсів, Національної поліції України, Збройних Сил України та інших органів державної влади.

У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову, вказав, що він не являється судновласником, судноводієм, а був пасажиром судна, тому на нього не поширюються правила плавання річкою, затверджені наказом головокомандуючого ЗСУ. Дані правила відсутні у вільному доступі та були надані позивачу лише на запит. Позивач зазначив, що він не є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.117 КУпАП. Диспозиція даної статті передбачає відповідальність за порушення правил користування маломірними суднами, а позивача притягнуто до відповідальності за порушення правил плавання. Права та обов`язки працівником поліції були роз`яснені не йому, а судновласнику ОСОБА_2 , який і керував човном. Постанова була вручена, але зміст її не було оголошено. Як не було оголошено час початку і закінчення розгляду справи.

Представник відповідача Трохименко М.О. в судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі, вважала, що в діях позивача наявний склад інкримінованого правопорушення, оскільки ним здійснено навігацію. Процедура складення постанови працівником поліції не була порушена. Права та обов`язки були роз`яснені інспектором, в тому числі й позивачу. Розгляд даної категорії справ здійснюється за спрощеною процедурою й протокол не складається.

Суд, вислухавши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини.

Статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

За змістом ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом установлено, що 21.07.2024 поліцейським взводу РОВО УПП в Черкаській області Кутузовим Русланом Олександровичем винесено постанову ГАБ № 437461 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.117 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.1 ст.117 КУпАП порушення правил користування малими, спортивними суднами та водними мотоциклами тягне за собою попередження або накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення містить чотири обов`язкові елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 117 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки на воді.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення є формальний склад порушення правил користування малими, спортивними суднами та водними мотоциклами.

Суб`єктивна сторона правопорушення вина, виражена у формі умислу або необережності.

Суб`єктом даного правопорушення є фізична особа, яка досягла 16-річного віку на момент вчинення правопорушення, яка порушила правила користування малими, спортивними суднами та водними мотоциклами.

Як передбачено частиною першою статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема і правопорушень, передбачених статтею 117 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частина друга статті 222 КУпАП).

У постанові, що є предметом розгляду даної справи зазначено, що «21.07.2024 близько 19-20 Циганник здійснив виїзд на човні «Крим» з двигуном «Ямаха 6к.с.» на р. Дніпро с. Лозівок в період дії особливого режиму судноплавства без дозволу коменданта, чим порушив п.2.1 Правил плавання р. Дніпро, затверджених Головокомандувачем ЗСУ, наказ №238 від 26.08.2023».

Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» Національна поліція України: контролює виконання місцевих правил плавання для малих, спортивних суден і водних мотоциклів та використання засобів для розваг на воді; проводить перевірку суднових документів, міжнародних посвідчень на право управління прогулянковим судном та посвідчень судноводія малого судна або водного мотоцикла, а також документів, що надають право управління прогулянковим судном, малим судном, водним мотоциклом, виданих до набрання чинності цим Законом, зупиняє такі судна для здійснення такої перевірки.

Відповідно до пунктів 35, 37, 65, частини 1 статті 1 Закону України «Про внутрішній водний транспорт»: мале судно - будь-яке судно довжиною до 20 метрів (крім пасажирських суден, буксирів та штовхачів, призначених для ведення складу суден, які не є малими, плавучого обладнання, криголамів, поромів, плавучого обладнання суднових шлюпок і плотів, спортивних суден, а також водних мотоциклів і засобів для розваг на воді); моторне судно - будь-яке судно, що використовує для руху власну силову установку, у тому числі судно, що рухається за допомогою вітрила і водночас використовує силову установку, розміщену на його борту; судно - самохідний чи несамохідний плавучий транспортний засіб, що використовується: для перевезення вантажів, пасажирів, багажу і пошти, для рибогосподарської діяльності, розвідки і видобування корисних копалин, пошуку і рятування людей та суден, що зазнають лиха на воді, буксирування, штовхання або ведення складу інших суден чи плавучих об`єктів, здійснення аварійно-рятувальних, шляхових, гідротехнічних, навігаційно-гідрографічних робіт, обслуговування суден і пасажирів у річковому порту (терміналі) чи піднімання затонулого майна; для здійснення державного нагляду за безпекою судноплавства, охороною навколишнього природного середовища і водних біоресурсів; для відпочинку (прогулянок, туризму, любительського рибальства); для занять спортом; для наукових, науково-дослідних, навчальних і культурних цілей.

Також, за ч. 7 ст. 5 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» місцеві державні адміністрації здійснюють регулювання діяльності внутрішнього водного транспорту відповідно до цього Закону та інших законодавчих актів, зокрема: встановлюють тарифи на суспільно важливі регулярні перевезення пасажирів на суднах; розробляють та за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері внутрішнього водного транспорту, затверджують місцеві правила плавання для малих, спортивних суден і водних мотоциклів та використання засобів для розваг на воді, розміщення плавучих споруд.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, в тому числі, встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Пунктом 1 Розпорядження голови Черкаської обласної військової адміністрації від 30.06.2022 №226 «Про заборону навігації для маломірних (малих), моторних суден, прогулянкових вітрильних суден, прогулянкових суден, швидкісних суден та спортивних суден, а також водних мотоциклів і засобів розваг на воді та на водоймах Черкаської області на період воєнного стану», яким встановлено заборону навігації для маломірних (малих) суден, моторних суден, прогулянкових вітрильних суден, прогулянкових суден, швидкісних суден та спортивних суден, а також водних мотоциклів і засобів розваг на воді та на водоймах Черкаської області на період воєнного стану, за винятком суден флоту рибної промисловості, суден спеціально уповноважених органів державної влади, які здійснюють охорону водних біоресурсів, Національної поліції України, Збройних Сил України та інших органів державної влади (копія розпорядження додається до відзиву).

Пунктом 7 розділу ІІ розпорядження голови Черкаської обласної військової адміністрації від 24.08.2023 №8 «Про затвердження Правил плавання для малих та спортивних суден і водних мотоциклів та використання засобів для розваг на воді у Черкаській області», передбачено, що тимчасове припинення навігації для плавання на водних об`єктах, які знаходяться в межах області, може бути встановлено розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації (через природний, (період нересту) техногенний та військовий характер).

Вказані вище розпорядження опубліковані на офіційному сайті Черкаської обласної державної адміністрації «https://ck-oda.gov.ua/».

26.08.2023 р. було видано наказ Головокомандувача Збройних Сил України №238, яким затверджено Правила плавання річкою Дніпро на час дії особливого режиму судноплавства на її судноплавних ділянках.

Відповідно до п. 5 наказу Головнокомандувача ЗСУ №238 від 26.08.2023 передбачено, що командувачам оперативно-стратегічних угруповань військ (сил): запровадити особливий режим судноплавства на судноплавних ділянках річки Дніпро на час дії правового режиму воєнного стану з виданням спільних наказів з військовими адміністраціями відповідно до Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 №1455, в межах зон відповідальності, з урахуванням вимог цього наказу та Правил плавання річкою Дніпро на час дії особливого режиму судноплавства на її судноплавних ділянках тощо.

В оскаржуваній постанові в провину позивачу ставиться порушення п.2.1. Правил плавання річкою Дніпро на час дії особливого режиму судноплавства на її судноплавних ділянках.

Так у п.2.1. Правил вказано, що: «на період дії особливого режиму судноплавства річкою Дніпро на її судноплавних ділянках рух морських суден та суден внутрішнього плавання, плавучого обладнання, риболовних суден усіх форм власності здійснюється з дозволу комендантів на судноплавних ділянках річки Дніпро та виключно у світлий час доби.

Командувачі угруповань військ (сил) спільно з обласними військовими адміністраціями та військовою адміністрацією м. Київ, зокрема, визначають, відповідно до законодавства України, порядок розробки та доведення переліку судновласників та суден, яким дозволяється проводити діяльність на річці Дніпро тощо, розробляють спільні накази про запровадження особливого режиму судноплавства на судноплавних ділянках річки Дніпро на час дії правового режиму воєнного стану (далі спільні накази) за погодженням з командиром військової частини НОМЕР_1 та надсилають на його адресу переліки судновласників та суден, яким дозволяється проводити діяльність на річці Дніпро тощо (п.2.3.1. Правил).

Із Правил плавання річкою Дніпро на час дії особливого режиму судноплавства на її судноплавних ділянках, затверджених наказом Головокомандувача Збройних Сил України №238 від 26.08.2023 р. вбачається, що суб`єктами відповідальності за порушення даних правил являються судновласники (капітани/судноводії), оскільки саме їм видаються дозволи комендантів.

Із копії суднового білету БІ №03453, виданого 07.04.2000 р., що міститься в матеріалах справи вбачається, що власником судна, на якому перебував позивач являється ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. При цьому принцип презумпції невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень, що визнав ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" (остаточне рішення від 15 травня 2008 року).

Так, згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу.

Судом було здійснено перегляд відеодоказу, наданого стороною відповідача, на якому зафіксовано лише встановлення анкетних даних осіб, які перебували в човні (у т.ч. і позивача), розгляду справи та прийняття рішення. Натомість на відео не зафіксовано, що позивач був судноводієм човна.

Під час розгляду справи, судом установлено, що судновласником човна, який 21.07.2024 перебував на р. Дніпро в період у період дії особливого режиму судноплавства являється ОСОБА_2 , який управляв ним, позивач же був пасажиром даного судна.

Оскільки ОСОБА_1 за обставин, вказаних в оскаржуваній постанові, не був судновласником/капітаном/судноводієм, то йому не може ставитись в провину порушення п.2.1. Правил плавання річкою Дніпро на час дії особливого режиму судноплавства на її судноплавних ділянках, затверджених наказом Головокомандувача Збройних Сил України №238 від 26.08.2023 р.

Судом установлено, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 будучи судновласником (капітаном/судноводієм) здійснив рух р. Дніпро без дозволу коменданта, натомість доведено, що він являвся пасажиром судна, тому він не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.117 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що допущені працівником поліції порушення процедури розгляду справи при ухваленні оскаржуваної постанови є формальними та не заслуговують на увагу, зважаючи на той факт, що судом встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.117 КУпАП, що слугує самостійною підставою для скасування постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі слід закрити, в зв`язку з чим позов підлягає до повного задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 243 та ст. 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №437461 від 21.07.2024р. - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №437461 від 21.07.2024р., винесену поліцейським взводу РОВО УПП в Черкаській області Кутузовим Русланом Олександровичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 1 ст. 117 КУпАП та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 25 березня 2025 року.

Суддя Степченко М.Ю.