Справа № 620/488/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Чернігів Справа № 620/488/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та скасування довідки, протоколу, мобілізаційного розпорядження, наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі третя особа), в якому просить:

скасувати Довідку та протокол Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.12.2024 року в частині, що стосується визначення придатності ОСОБА_1 за станом здоров`я до військової служби;

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних та видачі мобілізаційного розпорядження ОСОБА_1 ;

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ; - скасувати мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого проведено призов ОСОБА_1 під час дії мобілізації, як придатного до військової служби;

скасувати Наказ про мобілізацію ОСОБА_1 , який винесений Військовою частиною НОМЕР_1 ;

скасувати Наказ командира військової часини НОМЕР_1 , в частині, що стосується призначення та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є громадянином України, який визнаний непридатним до військової служби військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується довідкою ВЛК №12/7 від 21.03.2023. На підставі вищевказаної довідки військово-лікарської комісії відповідно до чинного законодавства (ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу») в військовий квиток позивача внесено дані про виключення з військового обліку. Дана інформація також була внесена і в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що підтверджується записом в Резерв+. Виключено військовозобов`язаного ОСОБА_1 з військового обліку на підставі ст. 39 графи ІІ розляду хвороб, графи А ТДВ непридатні до військової служби з виключенням з військової служби. Проте 24.12.2024 року, маючи посадковий документ №4В8В47А3-86С89Е25-0001 на потяг сполученням Київ - Пшемисль, відправлення 24.12.2024 об 11:17, прибуття 24.12.2024 о 20:20, позивач був знятий в АДРЕСА_1 працівниками державної прикордонної служби України з потягу з вилученням військового квитка та закордонного паспорту. 24.12.2024 року позивача було доставлено до СД ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, де було відібрано пояснення дізнавачем СД капітаном поліції Нагайло Є.М. Також 24.12.2024 року, після відвідування районного відділу поліції, позивача було відправлено до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 ), де видано повістку №1230, в якій зазначено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_8 о 9:40 24.12.2024 року з метою уточнення своїх персональних даних. Проте не зважаючи на чинне законодавство, 24.12.2024 року було проведено медичний огляд позивача, та за довідкою ВЛК встановлено придатність позивача до військової служби. Згідно інформації в застосунку Резерв + , сформовану від 27.12.2024 року, позивача визнано придатним до військової служби на підставі Постанови ВЛК від 24.12.2024 року. Позивач вважає дії відповідачів з направлення на військово-лікарську комісію, взяття на військовий облік та призов на військову службу під час мобілізації протиправними, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду 17.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

Відповідач 1 вказану ухвалу суду отримав 24.01.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.79), однак правом подання відзиву не скористався.

Відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позову та зазначає про правомірність спірних наказів. Зазначає, що військові частини не здійснюють мобілізаційних заходів згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Окрім того, позивач був призваний на військову службу під час мобілізації, тобто мобілізаційні заходи щодо нього завершені. Таким чином, позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 призваним під час мобілізації, на нього розповсюджується законодавство про проходження військової служби та він повинен виконувати обов`язки військової служби. Також вказує, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Водночас суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Третя особа правом подання пояснень не скористалась.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Менським РВ УМВС України в Чернігівській області 06.12.1996.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 №12/7 від 21.03.2023 позивача визнано непридатним до військової служби (а.с.39).

В зв`язку з вказаною довідкою у військовий квиток позивача внесено дані про виключення з військового обліку (а.с.40-43).

Дана інформація також була внесена до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що підтверджується записом в Резерв+ (а.с.21-23).

Проте, як слідує з матеріалів справи 24.12.2024 було проведено медичний огляд позивача військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 , в результаті якого ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК №295/1414 (а.с.94), в зв`язку з чим останнього постановлено на військовий облік військовозобов`язаних, винесено мобілізаційне розпорядження та призвано по загальній мобілізації, що підтверджується витягом з наказу від 25.12.2024 № 892 (а.с.99).

В свою чергу, згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.12.2024 №369 позивача зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення (а.с.85).

Позивач вважаючи дії відповідачів щодо направлення його на військово-лікарську комісію, взяття на військовий облік та призовна військову службу під час мобілізації протиправними та як наслідок маючи право на виключення зі списків особового складу військової частини, в зв`язку з довідкою ВЛК №12/7 від 21.03.2023 про непридатність до військової служби, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, №740/2024 від 28.10.2024, №26/2025 від 14.01.2025 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).

Стаття 1 цього Закону передбачає, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Крім того, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ(далі - Закон № 2232-ХІІ).

За змістом ч. 9ст.1 Закону № 2232-ХІІ,щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

За приписами ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово- облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до п.4 ч.1ст.24 Закону № 2232-ХІІ, початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 та 2 ст. 33 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч.1ст.39 Закону № 2232-ХІІ, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, належить до військової служби за призовом.

Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання (п. 1.3 глави 2 розділу І Положення N 402).

Пунктом 1.1 глави 1 розділу II Положення N 402 визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться військово лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Згідно з п. 1.2 глави 1 розділу II Положення N 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення N 402, відповідно до п. 3.3 якої військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою II Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою III цього Розкладу хвороб.

Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення N 402, відповідно до п. 3.3 якої військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою II Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою III цього Розкладу хвороб.

Також суд зазначає, що підстави для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період визначені частиною 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232).

Так, відповідно до пункт 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану на підставах:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я:

на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі;

г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу);

з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправність дій відповідачів, оскільки згідно з довідкою ВЛК від 21.03.2023 №12/7 останній є непридатним до військової служби.

Однак, вказане твердження позивача не знайшло свого підтвердження в ході розгляду даної справи та було спростовано наявними в матеріалах справи доказами.

Так, на ухвалу суду про витребування доказів третьою особою, зокрема, надано витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 19.03.2024 №1275, в якому зазначено, що враховуючи, невідповідність діагнозу зазначеного у карті медичного огляду військовозобов`язаного при ІНФОРМАЦІЯ_9 від 21.03.2023 №12/7 вимогам пункту «а» статті 39 Пояснень щодо застосування Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення) постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_9 від 21.03.2023 №12/7 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 1980 року народження: «На підставі статті 39-а графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 до Положення) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» - скасовано (а.с.131 зворот).

Таким чином довідка ВЛК від 21.03.2023 №12/7 відносно позивача згідно з якою останній є непридатним до військової служби скасована в березні 2024 року.

Тобто станом на 24.12.2024 - день проведено медичного огляду позивача військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 , в результаті якого ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК №295/1414 (а.с.94), в зв`язку з чим останнього постановлено на військовий облік військовозобов`язаних, винесено мобілізаційне розпорядження та призвано по загальній мобілізації, що підтверджується витягом з наказу від 25.12.2024 № 892 (а.с.99) та в подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.12.2024 №369 зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення (а.с.85), довідка про непридатність позивача від 21.03.2023 №12/7 вже була скасовано, як наслідок дії відповідачів є правомірними.

Відтак, з урахуванням зазначеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Стосовно інших посилань позивача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та скасування довідки, протоколу, мобілізаційного розпорядження, наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Відповідач 2: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Повне судове рішення складено 10.04.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО