Справа № 380/9480/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 рокусправа № 380/9480/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Форвард України" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Форвард України" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови № UA209230/2024/0000048 у митному оформленні товарів за митною декларацією № 24UA76U4, прийняту відповідачем;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 11.01.2024 № UA209000/2024/100018/1.

Ухвалою від 07.05.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору купівлі-продажу від 15.09.2023 №С15092023, укладеного між ТОВ "Агро Форвард України" та компанією "ІМПЕКСТРАКО НВ" (IMPEXTRACO NV), Королівство Бельгія, позивач здійснив ввезення на територію України товари: BIPEX H10 у кількості 100 кг, BIPEX H2 у кількості 500 кг, POTASIUM IODIDE 90% STAB 68% в кількості 50 кг, COBALT CARBONATE 46% Co. в кількості 60 кг, ELIFE в кількості 100 кг, COBALT CARBONATE 5% в кількості 500 кг, SODIUM SELENITE 1% Se в кількості 600 кг, CALCIUM IODATE ANHYDROUS (63,5% IODINE) у кількості 75 кг на загальну суму 15819,38 доларів США. З метою митного оформлення придбаного товару представник декларанта 10.01.2024 подав до Львівської митниці митну декларацію №24UA76U4. Вартість товару заявлена декларантом за фактурною митною вартістю згідно рахунку-фактури (інвойса) № 2023-90000964 від 04.01.2024. Ціна імпортованих товарів визначена у загальній сумі 15819,38 доларів США за основним методом (за ціною договору).

Разом із митною декларацією, для підтвердження митної вартості декларант подав всі необхідні та підтверджуючі документи. Крім того, на виконання вимоги митного органу ТОВ "Агро Форвард України" додатково були надані пояснення та додаткові документи. Проте, Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 11.01.2024 № UA209000/2024/100018/1 та склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/0000048.

Позивач вважає протиправними спірне рішення та картку відмову відповідача, покликаючись на те, що митний орган не обґрунтував свої сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей. Окрім цього, вказує, що оскаржуване рішення відповідача не містить передбачених ст. 55 Митного кодексу України відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Наголошує, що обставини на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості.

Позивач вважає спірне рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови протиправними та просить суд задовольнити позов.

21.05.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому митний орган заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що під час здійснення митного контролю за митною декларацією від 10.01.2024 №24UA76U4 була опрацьована інформація, що міститься у наданих до митного оформлення документах.

За результатами опрацювання було встановлено що:

- пунктом 1 зовнішньоекономічного договору від 15.09.2023 № С15092023 встановлено, що протягом терміну дії договору покупець купує та оплачує товари. Проте ніяким пунктом даного договору не визначено термін його дії. Тому не зрозуміло чи дійсний договір на момент митного оформлення;

- у зовнішньоекономічному контракті від 15.09.2023 № С15092023 наявні пункт 3, 5, 6 і далі по списку, але відсутній пункт 4;

- у митних деклараціях країни відправлення від 04.01.2024 № 24ВЕЕ602 та від 04.041.2024 № 24ВЕЕ835 сума статистичної вартості (15820,8 доларів США по курсу НБУ) товарів які ввозяться на митну територію України відповідає фактурній вартості товарів (15819,38 дол. США) яка наведена у інвойсі від 04.01.2024 № 2023-90000964 на умовах поставки FCA, що не кореспондується з положенням ст. 4 Регламенту Комісії ЄС від 9 лютого 2010 № 113/2010, в якій зазначено, що статистична вартість повинна ґрунтуватись на вартості товарів та коригуватись так щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати що були понесені задня доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру. Крім того така декларація не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.

На вимогу митного органу, декларант надав наступні додаткові документи: прайс-лист підприємства виробника товару; - виписку з банківського рахунку; - комерційну пропозицію; - банківський платіжний документ; - проформу інвойс; - додаток до договору.

У додатково наданих декларантом документах не усунуті та не роз`яснені виявлені розбіжності.

Таким чином, митницею встановлені розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості, визначеної за основним методом.

Відповідач стверджує, що вище наведене, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю.

З огляду на викладене, Львівська митниця вважає, що спірне рішення та картка відмови прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягають скасуванню, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

22.05.2024 позивач надіслав відповідь на відзив, де зазначає, що митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обгрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Закон визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару. Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, що свідчать про: - обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості; - причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

Відповідач витребував визначені у ст. 53 МК України документи та не надав доказів того, що подані позивачем документи для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. Відповідач при витребуванні додаткових документів не зазначив, яка саме складова митної вартості була не доведена позивачем та ним не підтверджена. Такі дії відповідача на стадії здійснення митного контролю правильності визначення задекларованої позивачем митної вартості товарів порушили положення п. 2 ч. 4 ст. 54 МК України (згідно з якою Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана, чим позбавив позивача будучи необізнаним стосовно фактичних причин, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визнана, усунути такі розбіжності (недоліки, хиби).

Отже, відповідачем не були виконані вимоги п. 2 ч. 4 ст. 54 МК України.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

15.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Форвард України" (Покупець) та компанія "ІМПЕКСТРАКО НВ" (IMPEXTRACO NV), Королівство Бельгія (Продавець) уклали зовнішньоекономічний Договір купівлі-продажу № С15092023 (далі-Договір № С15092023) за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує, приймає та оплачує Товари, зазначені в комерційних інвойсах до Договору, отриманих протягом дії Договору, які є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 2 Договору № С15092023 ціна товару, узгоджена Сторонами, визначається комерційним інвойсом на відвантаження і є невід`ємною частиною цього Договору. Пакування Товару визначається пакувальним листом на кожне відвантаження Товару. Загальна кількість Товару відповідно до Договору складається з загальної суми всіх комерційних інвойсів, виданих Покупцеві на всі відвантаження протягом дії даного Договору. Загальна вартість Договору складається з загальної суми всіх комерційних інвойсів, виданих Покупцеві на всі відвантаження протягом дії даного Договору.

За умовами пункту 10 Договору № С15092023 умовами поставки (згідно з "Інкотермс-2020") є FCA Хайст-оп-ден-Берг, Бельгія.

Відповідно до пункту 1.2. Загальних умов поставки до Договору купівлі-продажу № С15092023 від 15.09.2023 (далі Загальні умови поставки), поставляючи Товар Продавець передає разом з ним дійсне право власності, вільне від будь-яких обтяжень.

Пунктом 1.3. Загальних умов поставки Сторони погоджуються, що зобов`язання Покупця по прийманню та оплаті конкретної поставки Товару виникають одночасно з підписанням Договору, що встановлює обсяг і ціну поставки.

Умови оплати і Платіжні інструкції визначені пунктами 11 та 12 Договору №С15092023.

На виконання умов Договору № С15092023 ТОВ "Агро Форвард України" 04.01.2024 здійснило оплату в розмірі 100 відсотків передоплати за товар у сумі 15819,38 доларів США на рахунок Продавця, що підтверджується копією платіжного доручення (квитанції) про SWIFT-переказ № 103 від 04.01.2024 на рахунок ВЕ0856 IMPEXTRACO NV 15819,38 доларів США (код 33В), у якій в деталях платежу (код 70) зазначено: "передоплата Договір № С15092023 від 15.09.2023, Проформа Інвойс № 90019234 від 06.11.2023".

На підставі Договору № С15092023, проформи Інвойсу № 90019234 від 06.11.2023 та відповідно до рахунка-фактури (Інвойсу) № 2023- 90000964 від 04.01.2024 позивач придбав у Продавця товари на загальну суму 15819,38 доларів США, а саме:

1) BIPEX H10 у кількості 100 кг на суму 1780,00 доларів США (ціна за одиницю товару 17,80 доларів США);

2) BIPEX H2 у кількості 500 кг на суму 1865,00 доларів США (ціна за одиницю товару 3,73 доларів США);

3) POTASIUM IODIDE 90% STAB 68% в кількості 50 кг на суму 3003,50 доларів США (ціна за одиницю товару 60,07 доларів США);

4) COBALT CARBONATE 46% Co. у кількості 60 кг на суму 1611,60 доларів США (ціна за одиницю товару 26,86 доларів США);

5) ELIFE в кількості 100 кг на суму 526,00 доларів США (ціна за одиницю товару 5,26 доларів США);

6) COBALT CARBONATE 5% в кількості 500 кг на суму 2205,00 доларів США (ціна за одиницю товару 4,41 доларів США);

7) SODIUM SELENITE 1% Se в кількості 600 кг на суму 609,53 доларів США (ціна за одиницю товару (1000 кг) 1015,89 доларів США);

8) CALCIUM IODATE ANHYDROUS (63,5% IODINE) в кількості 75 кг на суму 4218,75 доларів США (ціна за одиницю товару 56,25 доларів США).

З метою митного оформлення вказаного товару, ТОВ "Агро Форвард України" 10.01.2024 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №24UA76U4, заявивши до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.

Разом з митною декларацією № 24UA76U4 до митного оформлення декларант подав копії наступних документів, перелік яких наведений у графі 44 вказаної митної декларації, що підтверджують заявлену митну вартість Товарів, а саме:

Договір купівлі-продажу №С15092023 від 15.09.2023; рахунок-фактуру (інвойс) №2023- 90000964 від 04.01.2024; платіжну інструкцію в іноземній валюті № 3 від 01.01.2024; пакувальний лист (PACKING LIST) від 04.01.2024; Сертифікат про походження товару, засвідченого печаткою Торгово-промислової палати Королівства Бельгія 04.01.2024 за № 82 2024 000166; міжнародну автотранспортну накладну (CMR) 209608132 від 04.01.2024; митну декларацію країни відправлення MRN 24ВЕЕ835 від 04.01.2024; митну декларацію країни відправлення MRN 24ВЕЕ602 від 04.01.2024; Договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні №П200623/1 від 20.06.2023; Заявку № 4601 від 02.01.2024 до Договору № П200623/1 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні від 20.06.2023; рахунок на оплату транспортних послуг № 16 від 05.01.2024; Довідку про транспортні витрати №NTAL 000979 від 05.01.2024; Замовлення (Sales Order) № 13298 від 06.11.2023; Договір про надання митно-брокерських послуг № 1/21 від 18.03.2021; Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 20.12.2023 ELIFE; Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 18.09.2023 BIPEX H10; Сертифікату аналізів (Certificate of analysis) б/н від 23.05.2023 р. SODIUM SELENITE 1% Se; Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 28.12.2023 BIPEX H2; Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 28.02.2023 CALCIUM IODATE ANHYDROUS (63.5% IODINE); Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 27.09.2023 POTASSIUM IODIDE 90% STAB 68%; Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 04.12.2023 COBALT CARBONATE 5%; Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 22.09.2023 POTASSIUM IODIDE 68% FEED GRADE; Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 20.02.2023 COBALT CARBONATE -CoCO3; Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 27.11.2023 5N NUTRITIVE/CO 5%; Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 16.05.2023 5N NUTRITIVE/Se 1%; Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 03.01.2024 BIOTIN PURE; Сертифікат аналізів (Certificate of analysis) б/н від 24.10.2022 CALCIUM IODATE ANHYDROUS.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала декларанту вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: 1) рахунку-фактури (інвойс) або рахунку-проформи (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено - банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортних (перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, 5) якщо здійснювалося страхування, - страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; 6) договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунку про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунку про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписки з бухгалтерської документації; 10) каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; 11) копії митної декларації країни відправлення; 12) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МК України, а також подати додаткові наявні у Позивача документи за власним бажанням для підтвердження заявленої ним митної вартості товару № 2.

У свою чергу, Декларант листом від 10.01.2024 надіслав митному органу додатково: платіжне доручення (квитанції) про SWIFT-переказ № 103 від 04.01.2024, Проформу Інвойс № 90019234 від 06.11.2023. З приводу надання інших витребуваних документів, декларант зазначив, що вони були надані разом з митною декларацією.

11.01.2024 Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100018/1, у графі 33 якого вказано:

"…Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI( далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю за було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності: - відповідно до вимог п. 1 зовнішньоекономічного договору від 15.09.2023 № С15092023 встановлено, що протягом терміну дії договору покупець купує та оплачує товари. Проте ніяким пунктом даного договору не визначено термін його дії. Тому не зрозуміло чи дійсний договір на момент митного оформлення; - у зовнішньоекономічному контракті від 15.09.2023 № С15092023 наявні пункт 3 , 5 6 і далі по списку. Але відсутній п. 4; - у митних деклараціях країни відправлення від 04.01.2024 № 24ВЕЕ602, від 04.041.2024 №24ВЕЕ835 сума статистичної вартості (15820,8 доларів США по курсу НБУ) товарів які ввозяться на митну територію України відповідає фактурній вартості товарів (15819,38 дол. США) яка наведена у інвойсі від 04.01.2024 № 2023-90000964 на умовах поставки FCA, що не кореспондується з положенням ст. 4 Регламенту Комісії ЄС від 9 лютого 2010 № 113/2010 в якій зазначено, що статистична вартість повинна ґрунтуватись на вартості товарів та коригуватись так щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати, що були понесені задня доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру. Крім того така декларація не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару…

…На вимогу митного органу декларантом надано наступні додаткові документи: - прайс-лист підприємства виробника товару; - виписку з банківського рахунку; - комерційну пропозицію; - банківський платіжний документ; - проформу інвойс; - додаток до договору. Разом з тим, документів які спростовують виявлені розбіжності декларантом на вимогу митного органу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості: - товару № 2 слугувала МД UA209230/2023/119246 від 08.11.2023 де вартість такого товару становить 5,07 дол. США за кг (даного виду товару)…".

Львівська митниця відмовила у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформила Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/0000048.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується із оспорюваним рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, вважає їх протиправними та такими, що суперечить поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Митний кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною першою ст. 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом подання за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні.

Слід зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Пріоритетним до застосування є саме основний метод, що обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові по справі №826/17509/16 від 09.02.2021.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи, закріплені приписами п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Основний метод не застосовується в конкретних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до ч. 2 МК України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За змістом ст. 53 МК України законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказане узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Судом встановлено, що при митному оформленні товару позивач надав наявні у нього документи, що визначені ч. 2 ст. 53 МК України, та зазначені судом вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Водночас, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідно зазначити, що витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 22.04.2021 у справі № 810/3397/16 та від 18.08.2021 у справі № 821/1050/17.

Суд зазначає, що згідно протоколу обробки від 10.01.2024 № 440513 відповідачем витребувані у позивача додаткові документи, проте жодних зазначень про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідний протокол не містить.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу наданий пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Згідно із ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частиною другою ст. 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2)наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі № 803/776/17, згідно з якими декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Щодо зазначених відповідачем у рішенні від 11.01.2024 № UA209000/2024/100018/1 про коригування митної вартості товарів порушень, суд враховує таке.

Із приводу твердження митного органу про те, що "…пунктом 1 зовнішньоекономічного договору від 15.09.2023 № С15092023 встановлено, що протягом терміну дії договору покупець купує та оплачує товари. Проте ніяким пунктом даного договору не визначено термін його дії. Тому не зрозуміло чи дійсний договір на момент митного оформлення…", суд зазначає наступне.

За правилами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 № 959-ХІІ (далі - Закон № 949-ХІІ) зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

З огляду на наведені вище правові норми, суд зауважує, що відсутність у Договорі купівлі-продажу № С15092023 від 15.09.2023 строку його дії не впливає на зміст досягнутих між сторонами Договору домовленостей, а відтак, на переконання суду, відсутність такої умови не впливає на вартість товару, і на правильність розрахунку митної вартості Товарів.

Із приводу твердження митного органу про те, що "… у зовнішньоекономічному контракті від 15.09.2023 № С15092023 наявні пункт 3, 5, 6 і далі по списку, але відсутній пункт 4…", суд зазначає, що відсутність пункту під порядковим номером 4 у Договорі №С15092023 не впливає на зміст досягнутих між сторонами Договору домовленостей, а відтак, на вартість товару, й на правильність розрахунку митної вартості Товарів.

Варто відмітити, що митний орган жодним чином не обґрунтував, яким чином відсутність у Договорі №С15092023 умови щодо строку його дії та пункту 4 впливає на ціну товару, що постачається.

Із приводу твердження митного органу про те, що "… у митних деклараціях країни відправлення від 04.01.2024 № 24ВЕЕ602 та від 04.04.2024 №24ВЕЕ835 сума статистичної вартості (15820,8 доларів США по курсу НБУ) товарів які ввозяться на митну територію України відповідає фактурній вартості товарів (15819,38 дол. США) яка наведена у інвойсі від 04.01.2024 № 2023-90000964 на умовах поставки FCA, що не кореспондується з положенням ст. 4 Регламенту Комісії ЄС від 9 лютого 2010 № 113/2010, в якій зазначено, що статистична вартість повинна ґрунтуватись на вартості товарів та коригуватись так щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати, що були понесені задня доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру. Крім того така декларація не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару…", суд враховує таке.

До митної декларації № 24UA76U4 позивач додав міжнародну автотранспортну накладна (CMR) 209608132 від 04.01.2024; Договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні № П200623/1 від 20.06.2023; Заявку № 4601 від 02.01.2024 до Договору №П200623/1 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні від 20.06.2023; рахунок на оплату транспортних послуг № 16 від 05.01.2024; довідку про транспортні витрати № NTAL-000979 від 05.01.2024.

У пункті 11.2 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні № П200623/1 від 20.06.2023 передбачено, що використання книжки МДП, CMR, CMR страхування, книжки ЄКМТ і т.д. узгоджуються в Заявці додатково.

У свою чергу, Заявкою № 4601 від 02.01.2024 до Договору № П200623/1 від 20.06.2023 не передбачено страхування вантажу. Згідно із Довідкою про транспортні витрати № NTAL-000979 від 05.01.2024 страхування вантажу не здійснювалося.

Варто також відмітити, що Верховний Суд у постанові від 09.07.2020 у справі №825/271/16 дійшов висновку, що митні декларації країни відправлення у відповідності до чинного МК України не входять до переліку основних документів, підтверджуючих заявлену митну вартість, а їх форма та зміст регламентуються законодавством відповідної іноземної держави і їх формування та заповнення не залежать від волевиявлення позивача.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 804/2584/16 зазначено, що нормами Митного кодексу України визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Водночас, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом".

Відповідно до ст. 4 Регламенту Комісії ЄС від 09.02. 2010 № 113/2010, статистична вартість повинна грунтуватися на вартості товарів та коригуватись так, щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати, що були понесені задля доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави, у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру.

Частиною 4 ст. 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно із ч. 5 ст. 58 МК України ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, є загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/ або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Щодо вартості товару в деклараціях країни відправлення (Бельгія), суд відмічає, що у них відсутня графа «загальна вартість товару», лише вказується вартість статистична щодо кожної позиції товару. Вартість статистична не є тотожною фактурній вартості товару, а тому їх не можна порівнювати.

Разом з цим, документом щодо вартості товарів, передбаченим у пункті 2 Договору №С15092023 від 15.09.2023, є комерційний інвойс.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Натомість відповідач, покликаючись на виявлені недоліки у митній декларації країни відправлення, не наводить розбіжностей у документах та складових митної вартості, поданих позивачем відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України.

Суд зауважує, що митні декларації країни відправлення не входять до переліку обов`язкових документів, які повинні надаватися на підтвердження митної вартості товарів, визначених частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України та позивач не впливає на заповнення експортної декларації країни відправника.

Також, певні недоліки у заповненні даних митних декларацій країни відправлення не можуть бути підставою для відмови в митному оформленні товару за ціною контракту, якщо така підтверджена сукупністю інших доказів.

Таким чином, суд, проаналізувавши зміст наданих декларантом документів, дійшов висновку, що такі містять необхідні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товари.

З урахуванням наведеного, а також відсутності будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Частиною 2 ст. 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначені висновки випливають, зокрема, з приписів пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, за яким у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а.

Як вбачається зі змісту графи 33 рішення про коригування митної вартості від 11.01.2024 №UA209000/2024/100018/1, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 2 скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 08.11.2023 № UA209230/2023/119246 використану відповідачем, як джерело про митну вартість товару, однак товар у наведеній декларації не є аналогічним товару № 2.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15 висловив позицію, згідно з якою у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

У всіх випадках, де посадові особи митниці брали за основу попередньо оформлені митні декларації, партії товарів не були співмірні з тими, що імпортувались ними, умови поставок були різними, однак жодного коригування проведено не було.

Таким чином суд вважає, що позивач надав відповідачу для митного оформлення імпортованих товарів всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товарів та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Відтак, суд вважає, що оскаржуване рішення митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів.

Суд зауважує, що позовні вимоги про скасування картки відмови є похідними від позовних вимог про скасування рішення про коригування митної вартості і є способом захисту одного і того ж порушеного права позивача на розмитнення товару з визначенням митної вартості товару за першим методом.

Картка відмови в прийнятті митних декларацій не має самостійних юридичних підстав прийняття, і прийнята виключно у зв`язку з прийняттям відповідачем рішень про коригування митної вартості.

Як наслідок, підлягає скасуванню й спірна Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/0000048, прийнята відповідачем на підставі рішення про коригування митної вартості.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ "Агро Форвард України" у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 11.01.2024 №UA209000/2024/100018/1 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UA209230/2024/0000048.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (; 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Форвард України" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7Д, корпус літ. 3, офіс 401 А; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова Ольга Йосипівна