Справа № 320/12761/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року справа №320/12761/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Білоноженко М.А.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Київавтотрейд»(02105, м. Київ, вул. Павла Усенка, буд. 8, офіс 9, )
доКиївської митниці (03124, м. Київ, бул. Гавела Вацлава, 8-А, код ЄДРПОУ 4997555)
провизнання протиправним та скасування рішення та картки
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київавтотрейд» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці, в якому просило суд:

- скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби від 27.11.2023 про коригування митної вартості товарів № UA100160/2023/000014/2 та картку відмови Київської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.11.2023 за № UA100160/2023/000372.

Позов мотивовано протиправністю коригування контролюючим органом митної вартості імпортованого позивачем товару, незважаючи на надання декларантом усіх необхідних документів для митного оформлення та визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, та порушенням контролюючим органом приписів законодавства, що регламентує митну справу в Україні, в зв`язку із безпідставним застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів при винесенні оскаржуваного рішення без наявності для того встановлених митним законодавством підстав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Від Київської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з огляду на відсутність правових підстав. Зазначив, що під час здійснення митного контролю встановлено, що подані позивачем для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за спірні товари позивача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

12.11.2023 ФОП Матвійчук В.А., діючи в інтересах ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» , відповідно до частин 2, 3 статті 53 Митного Кодексу України, до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Київ-Центральний» Київської митниці Держмитслужби (в подальшому Митниця) подано ЕМД № 23UA02U1 з метою розмитнення ввезеного автомобіля - Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 .

Разом з митною декларацією було подано документи, які підтверджують митну вартість ввезено автомобіля та яка підлягала застосуванню при здійсненні митних формальностей, а саме: контракт № 11/10/23 від 11.10.2023; додаток № 1 від 12.10.2023 до Контракту № 11/10/23 від 11.10.2023; інвойс № 1231 від 16.10.2023 виписаний Viken Auto AS; платіжна інструкція в іноземній валюті № 11 від 20.10.2023 ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» з відбитком штампу АТ «Укрексімбанк»; рахунок № НОМЕР_2 від 16.10.2023 виписаний Viken Auto S та який має печатку/штамп Viken Auto AS; лист роз`яснення ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» від 14.11.2023; техпаспорт (бріф) № HB 3868117-1; експортну декларацію № 102158 від 31.10.2023; розшифровку VIN-кода; договір про надання послуг з організації перевезенгня № 62 від 29.10.2023; замовлення на міжнародне перевезення № 62 від 29.10.2023; CMR від 31.10.2023; заява ФОП ОСОБА_1 від 09.11.2023 про поломку автомобіля; довідка ФОП ОСОБА_1 про розрахунок витрат на транспортування від 09.11.2023; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу; лист Viken Auto AS; додаткова угода № 1 від 13.11.2023 до Договору про надання послуг з організації перевезення № 62 від 29.10.2023; акт наданих послуг № 24 від 13.11.2023; рахунок-фактура № 00053 від 20.11.2023.

Перед подачею МД № 23UA02U1U0, декларантом ФОП ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД», було здійснено консультацію з ВКМВ (ДМВ до МД вн.1770 від 12.11.23) та отримано інформацію про те, що транспортні витрати, які понесло ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» на доставку автомобіля Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 в сумі 250 Євро, нижчі тих цін, які містяться в ЄАІС ДМСУ та запропонували збільшити транспортні витрати до 600 Євро, про що ФОП ОСОБА_2 повідомив ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД».

ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» маючи підтверджуючі документи, щодо понесених транспортних витрат на доставку автомобіля Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 до митного кордону України на суму 250 Євро, погодився з пропозицією митного органу щодо зазначення транспортних витрат в розмірі 600 Євро, про що повідомив ФОП ОСОБА_2 .

В зв`язку з вищезазначеним, ФОП ОСОБА_2 , 12.11.2023 подав МД №23UA02U1 за резервним методом, як того вимагає митний кодекс України та додав до митної вартості автомобіля Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 витрати на транспортування в розмірі 600 Євро що згідно курсу НБУ станом на 12.11.2023 становило 23 113,5 грн., а не фактично понесені витрати в сумі 250 Євро. Заявлення за резервним методом відбулось виключно в зв`язку з зазначенням більших транспортних витрат, ніж тих, які фактично поніс ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД».

16.11.2023 ФОП Матвійчук В.А. діючи в інтересах ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД», подав заяву до ВМО № 3 митного поста «Київ-Центральний» Київської митниці Держмитслужби про завершення митних формальностей по МД № 23UA02U1 та визнання заявленої митної вартості автомобіля.

Після цього, 16.11.2023 від представника ВМО № 3 митного поста «Київ-Центральний» Київської митниці Держмитслужби надійшов запит про надання додаткових документів з посиланням на ст. 53 МКУ, так як подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ознайомившись з запитом, щодо надання додаткових документів, а також, щодо підстав до направлення вказаного запиту, ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» заявило, що надані разом з МД № 23UA02U1 (вн. № 1770), відповідно до статті 53 Митного кодексу України документи містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за автомобіль Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 (реєстраційний номер транспортного засобу в податковій адміністрації Норвегії - HB 79210), який зазначений в МД № 23UA02U1.

25.11.2023 представник ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» - ФОП ОСОБА_2 у відповідь на запит митниці, яка оформлена у вигляді заяви (надалі ЗАЯВА), надав обґрунтування щодо неправомірності витребування представником митниці додаткових документів, а також письмово обґрунтував всі складові митної вартості, які були ним включені в митну вартість та просив завершити митні формальності за заявленою митною вартістю.

27.11.2023 представником Київської митниці Держмитслужби, без проведення митних консультацій з декларантом, щодо визначення методу, який необхідно застосувати для визначення митної вартості, було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100160/2023/000014/2, згідно якого вартість задекларованого автомобіля скориговано з застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 МК України: з 108268,54 Норвежських крон задекларованих декларантом до 148420,00 Норвежських крон.

27.11.2023 представником Київської митниці Держмитслужби по МД № 23UA02U1 від 12.11.2023, на підставі вищевказаного рішення, винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100160/2023/000372.

Позивач, вважаючи рішення та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI, який набув чинності з 1 червня 2012 року (далі - МК України).

Частиною першою статті 49 Митного кодексу України (далі МК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як убачається із частини другої статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частиною другою статті 53 МК України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення. До таких документів належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За змістом частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За нормами частини п`ятої статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Пунктами 3.16, 6.2 Загального додатку до Конвенції визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Згідно з підпунктом 4.5.10 пункту 4.5 розділу 4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі Порядок № 631), перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Крім того, частиною першою статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Як убачається з пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За положеннями частини п`ятої статті 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Крім того, частиною шостою статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно із частиною першою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частиною четвертою статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно із частиною п`ятою статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Крім того, частиною десятою статті 58 МК України, визначається, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною другою статті 55 МК передбачено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Вказане відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VІ "Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства, митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частин 1 та 2 статті 54 Митного кодексу України.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 березня 2024 року у справі №815/762/18.

Митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості: 1) наявність розбіжностей між окремими документами; 2) наявність ознак підробки певних документів; 3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Водночас, митницею з посиланням на статтю 64 Митного кодексу України здійснено розрахунок за другорядним методом визначення митної вартості, яке оформлене рішенням про коригування митної вартості від 27.11.2023, №UA100160/2023/000014/2, відповідно до якого митна вартість товару становить не 108268,54 Норвежських крон, а 148420,00 Норвежських крон, з врахуванням витрат на транспортування.

Пунктом 6 частини другої статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

В той же час, висновки, викладені в оскаржуваному рішення спростовуються наступним.

Разом з МД № 23UA02U1 для підтвердження митної вартості автомобіля Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 , ФОП ОСОБА_2 подано платіжну інструкцію в іноземній валюті № 11 від 20.10.2023 ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД», в відтиском печатки Банку. Враховуючи, що вказана платіжна інструкція містить всі необхідні дані для ідентифікації платежу та які відповідають інформації, яка міститься в контракті № 11/10/23 від 11.10.2023 та інвойсі № 1231 від 16.10.2023 (відправник/отримувач, номера рахунків, SWIFT-код), а також відповідно до п. 5.1 Контракту, є підтвердженням здійснення платежу за автомобіль Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 .

До митного органу потворно надавалась платіжна інструкція в іноземній валюті № 11 від 20.10.2023 з відбитком штампу АТ «Укрексімбанк», якою підтверджено передплату (п. 5.1. Контракту) грошових коштів за автомобіль Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 (інвойс 1231 від 16.10.2023), який заявлений до митного оформлення».

Вказаним спростовується доводи відповідача щодо неможливості ідентифікації платежу з автомобілем, так як в платіжній інструкції № 11 в призначенні платежу вказано конкретно інвойс № 1231 від 16.10.2023, по якому і був придбаний автомобіль, а також митниця мала в своєму розпорядженні платіжну інструкцію № 11 від 20.10.2023 з відбитком штампу банку.

Згідно розділу 1 контракту № 11/10/23 от 11.10.2023 між ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» та компанією «Viken Auto AS», навантаження автомобілів на автотранспорт перевізника, здійснюється Viken Auto AS. Крім того, згідно діючих домовленостей між ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» та Viken Auto AS, митне оформлення в митних органах Норвегії (експортна декларація, декларація Т1 і ін.) здійснюється Viken Auto AS, що ще раз підтверджується листом Viken Auto AS на адресу ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД», який був наданий Київській митниці під час митного оформлення. Також це підтверджується заявкою на міжнародне перевезення № 62 від 29.10.2023 де п. 8 передбачено, що «замитнення здійснюється за рахунок відправника».

До митного органу потворно надавалось замовлення на міжнародне перевезення № 62 від 29.10.2023 до договору про надання послуг з організації перевезення № 62 від 29.10.2023.

Правові позиції щодо застосування норм статей 53, 54 МКУ Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 у справі № 540/2605/18, від 06.05.2020 у справі № 140/1713/19: Так у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості». Згідно інвойсу № 1231 від 16.10.2023, місцем поставки автомобіля Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 є: «Skiveien 44, 1410 Kolbotn, Norge».

Враховуючи вищевказане, спростовується твердження представника митниці, що не встановлено ким здійснювалось та за чий рахунок митне оформлення в країні відправки.

ФОП ОСОБА_2 митному органу було надано договір про надання послуг з організації перевезення № 62 від 29.10.2023, замовлення на міжнародне перевезення № 62 від 29.10.2023 в якому зазначена вартість перевезення одного автомобіля, довідку ФОП ОСОБА_1 про розрахунок витрат на транспортування від 09.11.2023. Додатково надається Акт наданих послуг № 24 від 13.11.2023, рахунок фактура № 00053 від 20.11.2023, додаткова угода № 1 від 13.11.2023 до Договору про надання послуг з організації перевезення № 62 від 29.10.2023, так як сторонами досягнуто домовленість про оплату транспортних послуг в національній грошовій валюті.

Заявка не перевезення № 62 від 29.10.2023 не містить інших реквізитів Виконавця, ніж ті, що зазначені в Договорі перевезення. Станом на 13.11.2023, згідно умов Договору перевезення від 29.10.2023 послуги щодо транспортування автомобіля були вже надані на підставі заявки на перевезення № 62 та 13.11.2023 було підписано акт надання послуг, а також додаткову угоду, в зв`язку зі зміною грошової одиниці розрахунку, та виставлено рахунок від 20.11.2023 в гривнях, з розрахунку, який еквівалентний 250 Євро за один автомобіль, що підтверджується заявкою на перевезення № 62, довідкою перевізника, рахунком. Зміна грошової одиниці при оплаті транспортних послуг, ніяким чином не впливає на розмір понесених ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» витрат на транспортування. Дані документи спростовують твердження представника Київської митниці та підтверджують понесені витрати на транспортування, при умові, що витрати було включено на 350 Євро більше.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» автомобіль який вказаний останнім в СМR з він-кодом останні цифри 001645 не купувався ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» та по ньому не здійснював митні формальності.

Як повідомляє позивач, та не спростовано відповідачем, ФОП ОСОБА_1 (перевізника) даний автомобіль Нісан Ліфт ним згідно інших домовленостей доставлявся для фізичної особи. Даний автомобіль був розмитнений на Житомирській митниці. Про те, що ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» не здійснював митні формальності з вказаним автомобілем, митний орган має можливість це перевірити. Щодо заявлення витрат по транспортуванню в розмірі 600 Євро, то про це зазначено вище. Враховуючи зазначене та інші надані документи, спростовується твердження щодо неможливості перевірки розрахунку числового значення заявленої митної вартості - її складової витрат на транспортування.

Щодо доводів відповідача про данні техпаспорту, а саме, що власником товару зазначено «KLOPHMANN STIG-HENRIK», проте, за Контрактом продаж здійснюється від «Viken Auto AS», суд зазначає таке.

«KLOPHMANN STIG-HENRIK» не є власником автомобіля Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 та такі відомості відсутні в графі техпаспорта.

Жодних доводів щодо джерела інформації з якого представнику відповідача стало відомо при зазначенні «KLOPHMANN STIG-HENRIK» в рішенні про коригування митної вартості № 100160/2023/000014/2 від 27.11.2023 власником, останнім не надано та означене не відповідає фактичним обставинам справи, які були подані представником ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» - ФОП ОСОБА_2 до Київської митниці для здійснення митних формальностей з автомобілем Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 Позивач зазначає, що не відомо, які договірні відносини існують/існували між Viken Auto AS та TAXI 93 MAROOFKHAJL, який зазначений в техпаспорті «Бріфі», як власник та ніколи не мала будь-яких відносин в тому числі і фінансових з TAXI 93 MAROOFKHAJL.

ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» придбав автомобіль у Viken Auto AS на підставі укладеного контракту, та отримав оригінал технічного паспорту «Бріф» на автомобіль Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 , експортну декларацію.

Ніяких додаткових платежів за придбаний автомобіль ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» нікому не здійснював. Про те, що вказаний автомобіль на момент продажу являвся власністю Viken Auto AS (займається діяльністю, яка пов`язана з роздрібним продажом легкових автомобілів), є лист Viken Auto AS від 25.11.2023 та оригінал бріфу, який був переданий ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД». ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» повідомляв, що договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку автомобіля Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 , митна вартість якого визначається, не укладав та ніяких додаткових коштів не сплачував. Водночас повідомляв, що згідно торгового реєстру Норвегії, компанія «Viken Auto AS» номер організації в реєстрі 922 724 849, займається діяльністю, яка пов`язана з роздрібним продажем легкових автомобілів. Перевірити дану інформацію можна за посиланням https://data.brreg.no/enhetsregisteret/oppslag/enheter/922724849.

Стосовно доводів відповідача щодо задекларованих у графі 44 митна декларація № 102158 не має підтвердження щодо її оформлення (MRN код), не має посилань на торгівельну країну та остаточної дати її дії. Отже, не може бути використана для перевірки митної вартості товарів, суд зазначає наступне.

На експортній декларації № 102158 від 31.10.2023 не передбачено проставляння MRN код, про який зазначає представник Київської митниці. Проставлений 01.11.2023 відбиток печатки уповноваженої особи Норвежської митниці на експортній декларації № 102158 від 31.10.2023 підтверджує достовірність даних, які зазначені в ній. Експортна декларації № 102158 від 31.10.2023 містить відомості про вартість придбаного ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» у Viken Auto AS автомобіля Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 , а саме за 101108,00 Норвежських крон, а також посилання на інвойс № 1231 від 16.10.2023, в якому зазначена аналогічна вартість автомобіля, та який був наданий митному органу.

Крім того, експортна декларація № 102158 від 31.10.2023 є підставою для отримання Viken Auto AS суми відшкодування при експорті автомобіля Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 , про яку йдеться мова в наданому Київській митниці листі ТОВ «КИЇВАВТОТРЕЙД» від 14.11.2023, що і підтверджено додатково рахунком № 1233 від 16.10.2023 (т.з. HB 79210), який надано Viken Auto AS. Додатково митному органу надається рахунок № 1233 від 16.10.2023 з відбитком печатки/штампу Viken Auto AS. Таким чином експортна декларація № 102158 від 31.10.2023 являється додатковим (окрім контракту, додатку № 1 до контракту, інвойсу № 1231, платіжної інструкції № 11 від 20.10.23 та ін.) підтвердженням митної вартості автомобіля Тоyота Rav4 номер кузова НОМЕР_1 , яка заявлена до митного оформлення за резервним методом, виключно на підставі збільшення вартості транспортування автомобіля з 250 Євро до 600 Євро.

Таким чином спростовується твердження представника митниці, що вказані документи не можуть бути в їх сукупності враховуватись та застосовуватись при підтвердженні митної вартості автомобіля.

Згідно зі статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до положень пунктів 2,4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Отже, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

При цьому, рішення про коригування митної вартості товарів не містить конкретного посилання на митну декларацію з максимально наближеними характеристиками товару, за яким можливо перевірити дані встановлені митним органом та порівняти характеристики авто, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 809/1884/16, від 03 квітня 2018 року у справі № 826/8797/16, від 14 березня 2024 року у справі № 823/1696/17, від 20 березня 2024 року у справі №826/5959/17.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів, є необґрунтованим та прийнятим без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

З огляду на викладене, рішення про коригування митної вартості від 27.11.2023 №UA100160/2023/000014/2 та картка відмови Київської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.11.2023 за №UA100160/2023/000372 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд

в и р і ш и в:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київавтотрейд»(02105, м. Київ, вул. Павла Усенка, буд. 8, офіс 9, ) до Київської митниці (03124, м. Київ, бул. Гавела Вацлава, 8-А, код ЄДРПОУ 4997555) про визнання протиправним та скасування рішення.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби від 27.11.2023 про коригування митної вартості товарів № UA100160/2023/000014/2 та картку відмови Київської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.11.2023 за № UA100160/2023/000372.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (03124, м. Київ, бул. Гавела Вацлава, 8-А, код ЄДРПОУ 4997555) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київавтотрейд»(02105, м. Київ, вул. Павла Усенка, буд. 8, офіс 9, ) понесені витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.