Справа № 278/3673/24
Суддя: Дубовік О. М.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/3673/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кінзерська Наталія Володимирівна, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого уповноваженого представника, звернувся до суду з вище вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- поновити строк на оскарження постанови серії ЕНА № 378496 від 13.06.2024 року;

- скасувати постанову від 13.06.2024 серії ЕНА № 378496, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що спірна постанова є передчасною та такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки жодного доказу, який би підтверджував викладені в оскаржуваній постанові обставини, в справі про адміністративне правопорушення немає; будь-які докази, що підтверджували факт саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом у матеріалах справи відсутні, тобто відсутній зафіксований факт, що автомобіль Volksvagen Caddy рухався, також не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу.

Окрім того, у спірній постанові відсутні відомості щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено відеозапис.

Судом було поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення; відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін; зобов`язано відповідача надати належним чином завірені копії всіх матеріалів по адміністративному правопорушенню, вчиненого за ч. 1 ст. 126 КУпАП, розгляд справи якого відбувся відносно ОСОБА_1 13.06.2024 року (а.с. 40-41).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки позивач при складанні поліцейським патрульної поліції відносно нього постанови про адміністративне правопорушення не пред`явив поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому постанова інспектора патрульної поліції про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП є законною і обґрунтованою; доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є відеозапис із портативного нагрудного відеореєстратора поліцейського та винесена, у встановленому законом порядку, постанова (а.с. 44-50).

Також, представником відповідача подано заяву про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку із пропуском строку на оскарження спірної постанови.

До зазначеної заяви долучено диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського (а.с. 61).

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до змісту постанови серії ЕНА № 2378496 від 16.07.2024 року в смт Новогуйвинське Житомирського району по вулиці Заводська, 2, провулок Винокурний, 55 А, водій ( ОСОБА_1 ) керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY з номерним знаком НОМЕР_1 та після зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, на законну вимогу поліцейського не пред`явив поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, та страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Приписи п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплюють, що при використанні транспортного, засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Пункт 21.4. цього Закону передбачає, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Крім того, виходячи з приписів ст. ст. 53 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 2.1.г, 2.4 Правил дорожнього руху, Відповідач має право перевіряти наявність у Позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тому, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Частиною 1 статті 126 КУпАП, визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як встановлено судом, позивач свою провину у вчиненні інкримінованого правопорушення, який кваліфікований за ч. 1 ст. 126 КУпАП, не визнає.

Відтворивши відео з відеофіксації події (а.с. 61), судом встановлено, що поліцейські роти ТОР УПП в Житомирській області ДПП здійснюючи супровід вантажу, помітили транспортний засіб позивача, в якого не працюють задні габаритні ліхтарі та зупинили в порядку ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»; при перевірці документів виявляють ознаки алкогольного сп`яніння та відсутність полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим викликано на місце події інший екіпаж для допомоги у складанні адміністративних матеріалів та проведення процедури - освідування водія на стан алкогольного сп`яніння.

Із зазначеного відео, факт правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП позивачем підтверджуються в повній мірі, оскільки при складанні матеріалів поліцейськім щодо зазначеного правопорушеня з розгляду адміністративної справи позивач не заперечував вчинення ним порушення ПДР України; питав у поліцейського чи можна його просто так відпустити (02:28:57 хв відео); на повідомлення поліцейського про те, що при перевірці по базі встановлено, що відсутній поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, позивач відповів: «Ну і що» (02:43:37 хв відео).

Від отримання постанови відмовився, про що також зазначено у самій постанові (а.с. 14).

Разом з тим, в п. 7 «До постанови додаються» спірної постанови, не міститься відомостей про те, що відеозапис з боді-камери поліцейського, якою фіксувався факт вчинення адміністративного правопорушення, долучений поліцейським в якості доказу у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо долученого відповідачем до матеріалів справи DVD-диску, на якому міститься відео з боді-камери поліцейського, який фіксується процедура розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що надані відеозаписи на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом відповідача або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого - ознаки цифрового підпису автора.

Як встановлено судом, шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписах наявний цифровий підпис.

Таким чином, відеозаписи, надані відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, можуть вважатися належними доказами по справі про адміністративне правопорушення.

Як свідчать відомості щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування на авто з номерним знаком НОМЕР_1 , поліс не знайдено (а.с. 55).

Таким чином, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Інспектор патрульної поліції пред`явив законну та обґрунтовану вимогу, щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ЕНА № 2378496 від 16.07.2024 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченого законодавством, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та з витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Щодо клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду суд зазначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно вимог частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, передбачені статтею 123 КАС України, відповідно до частин третьої, четвертої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду (а.с. 32-38), сторона позивача просила суд поновити строк звернення до адміністративного суду у зв`язку з тим, що позивач 13.06.2024 року дізнався, що відносно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а про те, що відносно нього також було складено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП йому поліцейські не вказували, оскаржувана постанова виносилася без його участі, про неї дізнався тільки після ознайомлення з матеріалами судової справи № 278/3471/24.

З огляду на зазначене та норми ч. 1 ст. 121 КАС України, суд з метою недопущення обмеження права особи на судовий захист ухвалою від 22.07.2024 року поновив ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, в задоволенні клопотання відповідача Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.77, 251 КУпАП, ст. ст. 160-165, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кінзерська Наталія Володимирівна, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Дубовік