Справа № 420/27687/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/27687/24
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Дата і місце ухвалення 14.01.2025р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря - Челак Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП №1972 від 30.07.2024 року в частині притягнення капітана поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП №1266 о/с від 02.08.2024 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 02.08.2024 року;

- поновити його на службі в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, з якої його було звільнено з 02.08.2024 року;

- стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.08.2024 року по день винесення судом рішення про поновлення на посаді.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

У поданій апеляційній скарзі апелянт вказав на те, що судом під час винесення оскаржуваного рішення не досліджено той факт, що позивач у своїй позовній заяві наполягав на тому, що відносно нього була здійснена груба провокація, свою провину у висунутому йому обвинуваченні в межах кримінального провадження від 05.03.2024 за №0000318 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, він не визнав.

Позивач вважає, що жодних діянь несумісних з посадою працівника поліції він не здійснював, а оскаржувані накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби в поліції прийняті безпідставно, оскільки ні під час їх прийняття, ні на даний час не існує ані вироку суду, ані жодного іншого процесуального документа, що підтверджував би його вину у вчиненні будь-якого протиправного діяння. Однак, як стверджує позивач, фактичною підставою для його звільнення, слугував лише факт порушення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі зазначено, що висновок (а по суті, на думку позивача, констатація, якій не передували фактичне встановлення обставин, їх оцінка та аналіз) службової перевірки про вчинення позивачем дій, що порочать звання поліцейського і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, чесності та непідкупності органів поліції здійснений без вирішення питання про його винуватість чи невинуватість, без аналізу питання юридичної кваліфікації порушення позивача і без оцінки його свідчень з цього приводу.

Крім того позивач вважає, що висновок службового розслідування, та підстави, викладені у ньому, у зв`язку із якими звільнено позивача зі служби в поліції, не відповідають підставам, у зв`язку із якими вказане службове розслідування було призначено та розпочато.

На думку апелянта, спірні накази винесено без проведення ретельної перевірки, а всі факти, викладені в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, дублюють Повідомлення про підозру від 06.07.2024 року.

Також позивач посилався на те, що звільняючи його з підстав, які не набули громадського розголосу та не спричинили тяжких наслідків у вигляді будь-якої шкоди здоров`ю чи майну, відповідач не дотримався критерію пропорційності, зокрема щодо дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення (дії).

Позивач вважає його звільнення зі служби в поліції протиправним, а накази - незаконними, необґрунтованими та такими, що мають бути визнані протиправними та скасовані, а його поновлено в займаній посаді з виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Зважаючи на все вищезазначене апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 року та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області, перед звільненням займав посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

На підставі наказу від 09.07.2024 року №1754 (зі змінами, внесеними наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 11.07.2024 №1793, термін проведення службового розслідування продовжено наказом ГУНП від 23.07.2024 №1887 до 06.08.2024) було проведено службове розслідування з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у доповідній записці УГІ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.07.2024 року вих. №55/2066 щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків дільничним офіцером поліції сектору превенції цього ж підрозділу поліції капітаном поліції ОСОБА_1 , що призвело до його затримання 05.07.2024 року працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, спільно зі співробітниками ОУ ДВБ НПУ, в межах кримінального провадження від 05.03.2024 №0000318, унесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, неповідомлення про пропозицію неправомірної вигоди на спецлінію « 102», учинення протиправних дій, а також для вивчення службової діяльності, ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього.

27.07.2024 року начальником ГУНП в Одеській області полковником поліції ОСОБА_2 був затверджений висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці УГІ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.07.2024 року вих. №55/2066.

Пунктом 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №1972 від 30.07.2024 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області» за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився в грубому порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18, пунктів 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 23, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 22, частини 1 статті 24, частини 1 статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців 2, 3, 4, 6 пункту 1 розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші, події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, пункту 1.6 розділу І, абзацу 6 пункту 3.2 розділу III, пункту 4.1 розділу IV Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24.04.2023 №1000, пунктів 1.3, 1.4 розділу І, пунктів 2.1, 2.4, 2.8, 2.9, 2.10, 2.20 - 2.24 розділу II, пунктів 3.1 - 3.4, 3.7, 3.8, 3.13 розділу ІІІ функціональних обов`язків від 04.01.2024 №60.8/вн-130, до капітана поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 02.08.2024 року №1266 о/с «По особовому складу» відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області 02.08.2024 року звільнено зі служби в поліції.

Не погоджуючись з вказаними наказами Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_1 оскаржив їх до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що відповідачем проведено стосовно позивача службове розслідування, яке призначено наказом, надана оцінка всім обставинам справи, встановлені порушення, викладені обставини у відповідному висновку про результати службового розслідування. Суд вказав на те, що оскільки матеріалами службового розслідування підтверджується вчинення позивачем дисциплінарного проступку, притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби є обґрунтованим, а тому оскаржувані позивачем накази є правомірними та не підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне:

В ході проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Одеській області від 09.07.2024 року № 1754, дисциплінарною комісією було встановлено, що 06.07.2024 року на адресу керівника Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла доповідна записка УГІ ГУНП вих. №55/2066 за фактом порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_1 , що призвело до його затримання 05.07.2024 працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, спільно зі співробітниками ОУ ДВБ НПУ, в межах кримінального провадження від 05.03.2024 №0000318, унесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, неповідомлення про пропозицію неправомірної вигоди на спецлінію "102", учинення протиправних дій, а також для вивчення службової діяльності, ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками.

З копій окремих процесуальних документів по кримінальному провадженню від 05.03.2024 №0000318, які 19.07.2024 надійшли на адресу дисциплінарної комісії з ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, для долучення до матеріалів службового розслідування, дисциплінарною комісією було з`ясовано, що до ОУ ДВБ НПУ із заявою звернувся ОСОБА_3 , який поскаржився на дії капітана поліції ОСОБА_4 , який, зі слів заявника, вимагав неправомірну вигоду за непритягнення до адміністративної відповідальності та за невтручання в підприємницьку діяльність (продаж фруктів та овочів у торгівельних точках за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 )..

В подальшому, як встановила дисциплінарна комісія, зібрані матеріали були направленні до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, де 05.03.2024 відкрито кримінальне провадження №0000318 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою) КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що капітан поліції ОСОБА_5 , незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин.

Так, зокрема, встановлено, що торгівельні точки, де здійснює торгівельну діяльність ОСОБА_6 , перебувають на території юрисдикції (обслуговування) ВнП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в області. На початку січня 2024 року до торгівельної точки ОСОБА_7 , розташованої за адресою: Одеса, вул. Бугаївська, 44, прибули поліцейські ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, які представились дільничними офіцерами поліції та стали цікавитись деталями здійснення підприємницької діяльності та вказувати на можливі адміністративні правопорушення, які він міг допустити під час роздрібної торгівлі та які саме адміністративні заходи можуть бути застосовані до нього у разі їх виявлення. Ці особи повідомили, що для уникнення можливих негативних наслідків ОСОБА_6 повинен поговорити з начальником сектору превенції ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 , який станом на той час займав посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Одеського РУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області та надали його номер мобільного телефону.

ОСОБА_6 усвідомлюючи, що спілкується з уповноваженими службовими особами, які наділені владними повноваженням та можуть використати їх для тиску на його підприємницьку діяльність, з належного йому номеру мобільного телефону за допомогою месенджеру "Телеграм" здійснив дзвінок на наданий номер мобільного телефону, який належить та перебуває у користуванні ОСОБА_4 . В ході телефонної розмови капітан поліції ОСОБА_5 висунув вимогу ОСОБА_8 , що йому необхідно надавати неправомірну вигоду, якщо він хоче продовжувати здійснювати підприємницьку діяльність на території обслуговування відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, а саме у Хаджибеївському районі міста Одеси. Почувши вищевказані погрози, ОСОБА_6 , сприймаючи їх реально, побоюючись негативних наслідків, в силу своєї юридичної необізнаності, які можуть бути створені відносно нього ОСОБА_5 , як уповноваженою службовою особою відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, змушений був погодитись на незаконні вимоги.

15.02.2024 ОСОБА_6 здійснював підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , куди також прибули посадові особи відділення поліції №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, які представились дільничними офіцерами поліції та почали погрожувати притягненням до адміністративної відповідальності та вилученням товарів, тим самим створюючи штучні обставини незаконної діяльності. Крім того, ці особи вказали, що ОСОБА_6 може уникнути негативних наслідків, якщо здійснить телефонний дзвінок ОСОБА_9 , а той наддасть відповідні вказівки службовим особам. Почувши вищевказане, ОСОБА_6 з належного йому номеру мобільного телефону за допомогою месенджеру "Телеграм" здійснив дзвінок на наданий номер мобільного телефону та повідомив ОСОБА_4 про вищевказані події, на що він сказав, що вирішить дане питання. Через декілька хвилин на номер мобільного телефону одного з поліцейського, надійшов телефонний дзвінок, після якого посадові особи, нічого не пояснюючи, пішли.

В подальшому, 29.02.2024 об 11:00 на належний ОСОБА_6 номер мобільного телефону через месенджер "Телеграм" надійшов телефонний дзвінок з номеру мобільного телефону, який належить та перебуває у користуванні ОСОБА_4 . В ході розмови він поцікавився станом справ у ОСОБА_7 та повідомив, що їм необхідно зустрітися наступного дня, а саме 01.03.2024 та вирішити питання щодо подальшої роботи ОСОБА_7 , на що він вимушено погодився, оскільки розумів, що він вимушено повинен буде надати неправомірну вигоду для подальшого здійснення підприємницької діяльності.

01.03.2024 о 17:30 на належний ОСОБА_8 номер мобільного телефону через месенджер "Телеграм" надійшов дзвінок з номеру мобільного телефону, який належить та перебуває у користуванні ОСОБА_4 . Спочатку ОСОБА_6 не відповів на цей дзвінок, а у подальшому перетелефонував та повідомив, що він перебуває на АДРЕСА_1 . В свою чергу ОСОБА_5 наказав ОСОБА_8 прибути за адресою: АДРЕСА_3 , де чекати подальших вказівок. О 18:15 ОСОБА_6 керуючи автомобілем "Nissan Leaf", номерні знаки НОМЕР_1 , прибув за вказаною вище адресою.

Як встановлено досудовим розслідуванням, через деякий час до вказаного автомобіля, яким керував ОСОБА_6 , сів ОСОБА_5 та в ході розмови виказав йому вимогу у наданні неправомірної вигоди у розмірі 100 гривень за кожен день роботи торгівельних точок. У разі ненадання ОСОБА_9 грошових коштів, він вказав на можливі проблеми, які можуть виникнути у ОСОБА_7 в ході здійснення ним підприємницької діяльності у вигляді конфіскації товару та складання адміністративних протоколів. Не будучи достовірно обізнаним про вимоги діючого законодавства, що регламентує підприємницьку діяльність та адміністративної відповідальності, побоюючись настання негативних для себе наслідків, ОСОБА_6 вимушено погодився на ці вимоги.

В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний план, спрямований на особисте незаконне збагачення, використовуючи наданні йому службові повноваження, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, злочинні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання у період з 03.07.2024 по 05.07.2024 здійснював неодноразові телефонні дзвінки, у тому числі дотримуючись засобів конспірації за допомогою месенджеру "Телеграм" з належного йому номеру мобільного телефону на належний ОСОБА_8 номер мобільного телефону та призначив йому зустріч 05.07.2024 за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 24/1. ОСОБА_6 , побоюючись використання ОСОБА_5 , наданих йому владних повноважень, враховуючи висловлені ним погрози, які могли негативно вплинути на повсякденне життя та здійснення ним підприємницької діяльності, вимушено погодився на зустріч.

05.07.2024 виконуючи надані ОСОБА_5 вказівки, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем "NISSAN LEAF", номерні знаки НОМЕР_1 , прибув за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 24/1, про що повідомив поліцейського засобами телефонного зв`язку. О 15:40 ОСОБА_1, знаходячись у автомобілі "NISSAN LEAF", номерні знаки НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 13000 гривень за не створення штучних перешкод та безперешкодну роботу торгівельних точок за період часу з березня по липень 2024 року.

Відразу після цього, капітана поліції ОСОБА_4 викрито у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та згідно процесуального документу - протоколу затримання, затримано о 15:50 працівниками ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, в порядку статті 208 КПК України. Під час особистого обшуку затриманого, у нього виявлено та вилучено мобільний телефон "APPLE IPHONE 15 PRO" з сім-карткою. Окрім цього, як вказано у протоколі затримання, який доданий до матеріалів службового розслідування, за допомогою ультрафіолетової лампи були оглянуті чорні штани "М-ТАС", у які був одягнений капітан поліції ОСОБА_5 . У районі правої та лівої кишені виявлено яскраве жовто-зелене світіння. Вказані формені штани також були вилучені.

Також з 16:10 до 16:27 проведено освідування особи - капітана поліції ОСОБА_4 , у якого на обох долонях рук також виявлено яскраве жовто-зелене світіння, про що був складений відповідний протокол, який також доданий до матеріалів службового розслідування. Під час вказаної слідчої дії були зроблені відповідні змиви з лівої та правої долоні капітана поліції ОСОБА_1.

05.07.2024 з 17:09 до 17:31 посадовими особами слідчого відділу (з дислокацією ум. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, у тому числі ОУ ДВБ НПУ, у присутності понятих, адвоката та капітана поліції ОСОБА_4 також проведено невідкладний обшук у автомобілі "AUDI A4", номерні знаки НОМЕР_2 , країна реєстрації Італія, яким він користувався.

Як вказано у протоколі обшуку, посадова особа слідчого відділу (з дислокацією ум. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, запропонував капітану поліції ОСОБА_9 речі та документи, які мають значення для досудового розслідування кримінального провадження, зокрема грошові кошти, на що він повідомив, що йому невідомо про наявність зазначених речей у автомобілі.

У зв`язку з відмовою, посадова особа слідчого відділу (з дислокацією ум. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, здійснила обшук зазначеного автомобіля. На передньому пасажирському сидінні автомобіля виявлено належну сумку капітана поліції ОСОБА_4 , у якій жодних речей та документів виявлено та вилучено не було. Надалі було обшукано салон автомобіля, де в шухляді, розташованій між передніми сидіннями виявлено та вилучено 26 предметів, схожих на купюри номіналом 500 грн. кожна з серіями та номерами. Вказані у протоколі серії та номери купюр, повністю збігаються з номерами та серіями купюр, які вказані в протоколі огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_8 від 05.07.2024.

Окрім цього, як указано в протоколі обшуку, за допомогою ультрафіолетової лампи оглянуті вказані грошові купюри, на яких також виявлено яскраве жовто-зелене світіння. Вказані грошові купюри були вилучені.

Службовим розслідуванням встановлено, що групою слідчих другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 05.03.2024 №0000318. Як установлено, 06.07.2024 капітану поліції ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 08.07.2024 ухвалою Київського районного суду міста Одеси до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" з правом внесення застави у розмірі 120120 грн., яку одразу ж внесено. Досудове розслідування триває.

В ході службового розслідування бу опитаний ОСОБА_6 , який повідомив дисциплінарній комісії, що 06.01.2024 він орендував торговий павільйон з продажу продовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_4, куди через кілька днів, прийшли працівники поліції у форменому одязі, які представились дільничними офіцерами поліції відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, які почали психологічно тиснути на нього притягненням до адміністративної відповідальності, після чого повідомили, що для здійснення безперешкодної реалізації продовольчих товарів та не складання адміністративних матеріалів відносно нього, необхідно узгодити вказане питання з начальником сектору превенції відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , після чого надали його номер мобільного телефону. В ході телефонної бесіди за допомогою мобільного додатку "Телеграм" ОСОБА_11 повідомив, що задля безперешкодного ведення господарської діяльності з продажу овочів та фруктів ОСОБА_8 необхідно буде сплачувати неправомірну вигоду, однак точну суму неправомірної вигоди та терміни її сплати поліцейський не зазначив. Лише сказав, щоб він зберіг його номер мобільного телефону та був на зв`язку, після чого телефонна розмова закінчилась. Після даної розмови до нього ніхто із співробітників поліції не приходив та він продовжував далі займатися підприємницькою діяльністю.

15.02.2024 ОСОБА_6 проводив свою господарську діяльність на іншому торговому об`єкті з продажу продовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_1 , куди знову прийшли дільничні офіцери поліції відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, які почали погрожувати йому притягненням до адміністративної відповідальності та вилучення усього товару. Після цього поліцейські повідомили, що дане питання можна вирішити або за допомогою грошових коштів або, якщо він знайомий із начальником сектору превенції ВП №3 ОРУП №І ГУНП в Одеській області ОСОБА_1, то може йому зателефонувати.

ОСОБА_6 за допомогою мобільного додатку "Телеграм" зателефонував ОСОБА_12 , який повідомив, що зараз вирішить дане питання. Через кілька хвилин одному з дільничних офіцерів поліції надійшло повідомлення, після ознайомлення зі змістом якого, співробітники поліції, нічого не пояснюючи, пішли з торгового об`єкту. В подальшому до нього знову ніхто не приходив та не перешкоджав веденню підприємницької діяльності.

29.02.2024 об 11 год. 00 хв. на мобільний телефон ОСОБА_7 у мобільний додаток "Телеграм" надійшов виклик від ОСОБА_1 , який запитав, чи все добре у нього із бізнесом, чи приходили ще які-небудь дільничні офіцери поліції. ОСОБА_6 відповів, що з бізнесом все добре та ніхто з того моменту, як він вирішив питання, до нього не приходив. Після чого ОСОБА_13 ОСОБА_14 повідомив, що, якщо він і далі хоче працювати безперешкодно, їм необхідно зустрітись наступного дня та, коли він буде готовий, потрібно зателефонувати ОСОБА_12 , який повідомить точний час та місце зустрічі.

01.03.2024 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 за допомогою мобільного додатку "Телеграм" зателефонував ОСОБА_12 , однак той на виклик не відповів. О 13 год. 40 хв. йому перетелефонував на мобільний додаток "Телеграм" ОСОБА_11 та сказав, що на даний час він зайнятий, тому зателефонує йому ближче до вечора. О 17 год. 30 хв. ОСОБА_6 помітив на мобільному телефоні пропущений виклик від ОСОБА_1 , після чого зателефонував йому. Під час розмови ОСОБА_11 запитав, де він перебуває, та, щоб він набрав його, коли буде у місті.

Приблизно о 18 год. 05 хв., коли ОСОБА_6 перебував у районі вулиці Старопортофранківської м. Одеси, він за допомогою мобільного додатку "Телеграм" повідомив про це ОСОБА_1 , на що він сказав, щоб ОСОБА_6 під`їжджав за адресою: АДРЕСА_3 , та чекав на нього. Прибув до зазначеної адреси він приблизно о 18 год. 15 хв. на орендованому автомобілі марки "NISSAN LEAF", червоного кольору, номерні знаки НОМЕР_3 , та почав очікувати. Через хвилин 10-15 ОСОБА_8 знову на мобільний додаток "Телеграм" зателефонував ОСОБА_11 та запитав, де він знаходиться, після чого сказав, що поліцейський його бачить. Підійшовши до зазначеного вище автомобіля, сів на переднє пасажирське сидіння. Під час розмови ОСОБА_11 запитав, скільки часу працював, на що він відповів, що близько двох місяців, однак поліцейський наголосив, що йому необхідно знати кількість днів. Порахувавши, ОСОБА_6 відповів, що працював 54 дні, на що ОСОБА_11 сказав, що він повинен йому надати 5400 гривень з розрахунку 100 гривень за день за те, щоб йому ніхто з працівників поліції не перешкоджав веденню господарської діяльності та не складали відносно нього адміністративні матеріали.

Як зазначив ОСОБА_6 , він був вимушений надати ОСОБА_12 зазначену суму грошових коштів. Після цього ОСОБА_11 сказав, що якщо він хоче і далі займатись безперешкодною реалізацією продовольчих товарів та щоб ніхто з працівників поліції його не турбував та не створював перешкод, ОСОБА_8 необхідно буде надавати йому неправомірну вигоду з розрахунку від 100 до 200 гривень на день, дана сума буде залежати від його виручки. Крім того, ОСОБА_11 сказав, що сам буде вирішувати коли і як йому передавати неправомірну вигоду, та, коли він буде йому телефонувати, щоб він був готовий віддати йому зазначену ним суму грошових коштів. В іншому випадку, він за допомогою своїх підлеглих зробить так, що ОСОБА_6 не зможе здійснювати свою господарську діяльність та відносно нього складуть адміністративні матеріали й вилучать увесь товар.

Також ОСОБА_11 повідомив, що у разі надання йому вказаних грошових коштів, у ОСОБА_6 не буде проблем з іншими службовими особами поліції, так як він працює з заступником начальника ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, який відповідальний за напрямок роботи дільничних офіцерів поліції та передає йому частину отриманих грошових коштів та він буде контролювати дане питання.

Після вказаних подій ОСОБА_6 зрозумів, що ОСОБА_11 вимагав у нього неправомірну вигоду, та він вирішив звернувся до правоохоронних органів з метою припинення його протиправної діяльності.

03.07.2024 ОСОБА_6 проводив свою господарську діяльність на торговому об`єкті з продажу продовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 12 год. 46 хв. на його мобільний телефон надійшов виклик від ОСОБА_1 , але він не встиг відповісти на виклик, бо займався реалізацією товару. Через пару хвилин він перетелефонував ОСОБА_12 та у ході розмови запитав, чи все добре у нього із бізнесом. ОСОБА_6 відповів, що так, після чого розмова закінчилася.

05.07.2024 приблизно о 10:00 ОСОБА_6 перебував у районі Слободки у місті Одеса, де працював у таксі, там на його номер мобільного телефону за допомогою месенджеру "Телеграм" надійшов дзвінок з номеру мобільного телефону, який належить ОСОБА_12 . Оскільки телефонний зв`язок, у зв`язку з перебоями у електропостачанні був не постійним, він не побачив виклик, та передзвонив через хвилину. В ході розмови поліцейський поцікавився його справами та сказав, що їм необхідно сьогодні зустрітися. У свою чергу ОСОБА_6 повідомив, що почуває себе трохи погано, та може зустрітися після обіду, на що ОСОБА_11 погодився, та сказав, що зателефонує йому пізніше.

В подальшому, приблизно о 15:00 на номер мобільного телефону ОСОБА_7 надійшов дзвінок від ОСОБА_1 , він запитав, де знаходиться, на що йому сказав, що вже у місті. ОСОБА_1 сказав, що чекає на зустріч та призначив її там, де вони зустрічалися раніше на Пішонівській вулиці у м. Одесі, а саме біля будинку 24.

Приблизно о 15:40 ОСОБА_6 прибув за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 24/1, на автомобілі "NISSAN LEAF", червоного кольору, номерні знаки НОМЕР_3 , та зателефонував на номер ОСОБА_1 . Повідомив, що стоїть біля будинку в автомобілі, ОСОБА_11 спитав, чи це він на автомобілі "NISSAN LEAF" та попросив від`їхати трохи назад, так як ОСОБА_6 стояв навпроти виїзду з двору.

Приблизно о 15:42 ОСОБА_6 побачив ОСОБА_1 біля автомобіля та вийшов до нього, вони привіталися та почали розмовляти. В ході розмови ОСОБА_10 сказано, що вони давно не бачились та потрібно розрахуватися, на що ОСОБА_6 вимушено погодився. Після чого ОСОБА_6 спитав, як надати йому грошові кошти на вулиці чи в автомобілі, на що поліцейський сказав, що потрібно сісти в автомобіль. Сівши в авто, ОСОБА_6 спитав, чи повинен він, як обумовлювалось ОСОБА_10 раніше, надати грошові кошти у розмірі 100 гривень за кожен день, коли він працював, на що поліцейський відповів позитивно. Після чого ОСОБА_6 сказав ОСОБА_12 , що має з собою тільки 13000 грн., на що він відповів, що цього досить. Після чого ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_1 , перерахував грошові кошти у сумі 13000 грн., а саме 26 купюр номіналом по 500 грн., які передав йому в руки. ОСОБА_11 , отримавши від ОСОБА_6 вищевказану суму, перерахував частину з них та потім сховав усю суму до кишені чорних тактичних штанів, у яких він був вдягнутий. Після цього поліцейський попрощався та вийшов з автомобіля. Далі ОСОБА_6 поїхав з місця зустрічі та не бачив подальші події, які відбувалися.

Як вказано у висновку службового розслідування, відповідні покази ОСОБА_6 надавав 08.03.2024, 04.07.2024, 05.07.2024 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні від 05.03.2024 №0000318, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Також, під час службового розслідування були опитані інші працівники поліції ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, оскільки ОСОБА_6 у своєму поясненні вказує на можливу причетність інших посадових осіб вказаного відділення поліції.

Так, опитані дільничні офіцери поліції сектору превенції ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанти поліції ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , старші лейтенанти поліції ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , капітан поліції ОСОБА_22 , майор поліції ОСОБА_23 та старші дільничні офіцери поліції сектору ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_24 та майор поліції ОСОБА_25 будь-які протиправні дії відносно ОСОБА_7 заперечили. Вони стверджували, що будь-яких вказівок (прохань) від капітана поліції ОСОБА_4 щодо здійснення перевірок підприємницької діяльності вказаного підприємця не надходило.

Аналогічні пояснення з цього приводу надав заступник начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_26 . Він вказав, що ОСОБА_7 не знає, при цьому зазначив, що будь-яких протиправних дій відносно нього не вчиняв. Підлеглий - капітан поліції ОСОБА_5 про вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_7 йому не доповідав.

Опитаний в рамках службового розслідування старший інспектор з особливих доручень відділу підтримки УГІ Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_27 пояснив, що 05.07.2024 за вказівкою керівництва УГІ Головного управління Національної поліції в Одеській області, спільно з інспектором ВП УГІ Головного управління Національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_28 , виїхав за адресою: вул. Пішонівська, 24/1, у м. Одесі, після отримання неправомірної вигоди у розмірі 13000 грн., капітана поліції ОСОБА_4 затримано працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві та ОУ ДВБ НПУ.

Під час спілкування з посадовими особами ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, та ОУ ДВБ НПУ з`ясовано, що в проваджені другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, перебуває кримінальне провадження №0000318, розпочате 05.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди службовою особою ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП від мешканця м. Одеси.

В ході досудового розслідування посадовими особами другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, спільно з ОУ ДВБ НПУ встановлено, що капітан поліції ОСОБА_5 вимагав у громадянина ОСОБА_29 неправомірну вигоду за не перешкоджання у здійсненні підприємницької діяльності.

05.07.2024 року о 15:50 за адресою: вул. Пішонівська, 24/1, у м. Одесі після отримання неправомірної вигоди у розмірі 13000 грн. капітана поліції ОСОБА_4 затримано працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві та ОУ ДВБ НПУ.

В подальшому, з метою відшукання предмету неправомірної вигоди проведено обшук в транспортному засобі марки "AUDI А4", н.з. НОМЕР_2 (іноземна реєстрація), яким користувався ОСОБА_5 , та його особистий обшук.

За результатами обшуків виявлено та вилучено із підлокітника автомобіля грошові кошти у сумі 13000 грн., а у капітана поліції ОСОБА_4 вилучено його мобільний телефон " НОМЕР_4 " та штани, у які він був одягнений.

Капітана поліції ОСОБА_4 затримано у порядку статті 208 КПК України та поміщено до ІТТ №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

На місці затримання вони зробили декілька фотознімків, які опитаний передав для долучення до матеріалів службового розслідування. У подальшому вказану інформацію він доповів керівництву УГІ Головного управління Національної поліції в Одеській області та склав відповідні документи з цього приводу.

Службовим розслідуванням встановлено, що згідно інформації, яка зареєстрована у Інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України", починаючи з 06.01.2024 до 05.07.2024 капітан поліції ОСОБА_5 , який підозрював ОСОБА_7 у здійсненні незаконної торгівлі фруктів та овочів, за що передбачена адміністративна відповідальність, укрив від реєстрації вказану інформацію у єдиному обліку Національної поліції України.

З урахуванням зазначеного, як встановила дисциплінарна комісія, капітан поліції ОСОБА_5 , починаючи з 06.01.2024 до 05.07.2024 вказану вище інформацію від єдиного обліку Національної поліції України укрив, в ЖЄО ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області не зареєстрував та жодних заходів з цього приводу не вживав.

Про ці порушення капітан поліції ОСОБА_5 майору поліції ОСОБА_30 , який являвся безпосередніми його керівником, не доповідав.

На підставі зазначеного, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_5 вчинив протиправні дії, які мають ознаки корупційних, пов`язані з отриманням від ОСОБА_7 неправомірної вигоди у вигляді 13000 грн. за непритягнення до адміністративної відповідальності та невтручання в його підприємницьку діяльність. Крім того, дисциплінарна комісія вважала, що капітан поліції ОСОБА_5 використав службове становище з метою вчинення протиправних дій, в тому, числі можливого одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, чим допустив порушення службової дисципліни. При цьому, під час отримання неправомірної вигоди капітан поліції ОСОБА_5 від неправомірної вигоди не відмовився та письмово керівника не повідомив.

У висновку службового розслідування дисциплінарна комісія зазначила, що вказані дії капітана поліції ОСОБА_4 призвели до грубого порушення службової дисципліни та негативних наслідків у вигляді відкриття кримінального провадження, його затримання, оголошення 06.07.2024 підозри про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та обрання запобіжного заходу.

Крім того, службовим розслідуванням з`ясовано, що 05.07.2024 з 14:53 до 15:50 ОСОБА_5 безпідставно був відсутній на службі, що підтверджується відеозаписами з стаціонарних камер зовнішнього та внутрішнього нагляду ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області за 05.07.2024 року.

Опитаний під час службового розслідування майор поліції ОСОБА_31 на запитання: чим 05.07.2024 капітан поліції ОСОБА_5 почасово займався на протязі робочого дня?, відповів: 09:00 - ранкова нарада, 10:00 - 13:00 - відпрацювання матеріалів по розшуку осіб за ТЦК, 13:00-14:00 - обідня перерва, 14:00-15:50 - подальше відпрацювання матеріалів по розшуку осіб за ТЦК. На запитання: що 05.07.2024 о 15:50 за адресою: АДРЕСА_3 , робив капітан поліції ОСОБА_5 ?, відповів, що йому відомо не було.

Аналогічні відповіді з цього приводу надав майор поліції ОСОБА_26 .

Обґрунтованих пояснень на запитання про те, які службові обов`язки він виконував 05.07.2024 з 09:00 до 13:00 та з 14:00 до 15:50 та про причини відсутності на службі 05.07.2024 з 14:00 до 15:50, ОСОБА_5 не надав та вказав, що це не стосується предмету розслідування, оскільки у наказі про призначення вказані інші підстави для призначення.

На підставі зазначеного, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що 05.07.2024 з 14:53 до 15:50 капітан поліції ОСОБА_5 функціональні обов`язки та основні повноваження поліції не виконував, про причини відсутності на службі безпосередньому та прямому керівнику не доповідав.

Дисциплінарна комісія також звернула увагу, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15.09.2023 №2385 до капітана поліції ОСОБА_4 , начальника сектору превенції ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, застосовне дисциплінарне стягнення - звільнення з посади, яке реалізоване наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13.10.2023 №1396 о/с.

Згідно інформаційного листа УКЗ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09.07.2024 №9/9431 капітан поліції ОСОБА_5 , дільничний офіцер поліції сектору превенції ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, посвідчення НОМЕР_5 , видане 13.04.2021, до управління не здавав.

На підставі зазначеного, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що капітан поліції ОСОБА_5 з 01.11.2023 до 05.07.2024 не вжив дієвих заходів для заміни службового посвідчення, що надавало йому можливість представлятись керівником та безпідставно використовувати службовий документ в інтересах не пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Також з матеріалів службового розслідування встановлено, що з метою забезпечення капітану поліції ОСОБА_9 права на захист під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією запрошено його для надання пояснень, в яких він повідомив, що завжди сумлінно та професійно виконує свої службові обов`язки.

У своїх поясненнях ОСОБА_5 зазначив, що в липні 2024 року (більш точної дати він не пам`ятає) на його мобільний телефон зателефонував раніше не знайомий чоловік, який представився ім`ям ОСОБА_32 та запропонував зустрітись з причин, які йому не були відомі. В подальшому, він про цей дзвінок забув, оскільки не мав для нього жодного значення. Пізніше ця особа передзвонила та нагадала про зустріч і запитала, де вони можуть зустрітись. Позивач повідомив, що може з ним зустрітись через декілька хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 24/1. ОСОБА_5 звернув увагу, що він йому зустріч не призначав, зустріч з ним не планував, і на зустрічі не наполягав. Зустріч відбулась виключно за ініціативою цього чоловіка.

Після того, як вони домовились про зустріч, коли ОСОБА_5 знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , він зателефонував цьому чоловіку щоб дізнатись як він виглядає та запитав на якій він прибув машині на зустріч. Чоловік повідомив, що прибув на автомобілі Ніссан Ліф , червоного кольору і стоїть поруч з аптекою. ОСОБА_5 підійшов до автомобіля та чоловік запропонував поліцейському сісти в цей автомобіль. В автомобілі чоловік розпочав розмову незрозумілого змісту, позивач лише зрозумів, що це стосується торгівельних точок. Під час розмови ОСОБА_32 почав з гаманця доставати грошові кошти, тоді позивач зрозумів, що він хоче його підставити, сподіваючись, що поліцейський погодиться на провокацію.

Спочатку ОСОБА_5 розгубився, але потім йому стало зрозуміло, що відносно нього зараз вчиняють злочин, надають неправомірну вигоду і йому необхідно терміново відреагувати, а саме подзвонити на спецлінію "102" та передати слідчо-оперативній групі речовий доказ - грошові кошти.

В його автомобілі це неможливо реалізувати, тому що чоловік міг заблокувати вихід, та через відсутність боді-камери він не міг зафіксувати неправомірні дії.

ОСОБА_5 вирішив, що йому необхідно спочатку вийти з автомобіля та відразу повідомити про дачу неправомірної вигоди на спецлінію "102", а по приїзду слідчо-оперативної групи віддати їм речові докази - передані грошові кошти. Як зазначив опитуваний, в його автомобілі це не можливо було реалізувати, тому що він міг заблокувати вихід та, через відсутність боді-камери він не зміг зафіксувати його неправомірні дії.

Опитаний вирішив, що йому необхідно спочатку вийти з його автомобіля та відразу повідомити про дачу неправомірної вигоди на спецлінію « 102», а по приїзду слідчо-оперативної групи віддати їм речові докази - передані грошові кошти. Однак, це не вдалося зробити, оскільки його відразу затримали співробітники ДБР та ОУ ДВБ НПУ.

ОСОБА_1 вказав на місцезнаходження грошових коштів, тому що неправомірну вигоду він не отримував.

Капітан поліції ОСОБА_5 зазначив, що за весь час служби він ніколи в житті не отримував неправомірну вигоду. Також зауважив, що якщо дії таких як ОСОБА_34 залишати безкарними, то будь-який поліцейський може бути незаконно затриманим.

В ході службового розслідування 19.07.2024 підготовлено та направлено завдання на проведення опитування капітана поліції ОСОБА_4 за допомогою спеціального приладу "Поліграф". Його письмово запрошено прибути 23.07.2024 року о 13:30 до адміністративної будівлі ГУНП для проходження поліграфічного дослідження.

23.07.2024 до дисциплінарної комісії надійшов рапорт психолога групи кадрового забезпечення БПОП Головного управління Національної поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_35 , який вказав, що капітан поліції ОСОБА_5 для проходження поліграфічного дослідження не прибув.

На підставі встановлених обставин, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що капітан поліції ОСОБА_5 вчинив грубий дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог п. 1, 2, 3, 4, 6, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18, п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію", ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 38 Закону України "Про запобігання корупції", абз. 2, 3, 4, 6 п. 1 розділу ІІ "Правил етичної поведінки поліцейських", п. 6, 7 розділу II "Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події", п. 1.6 розділу І, абз. 6 п. 3.2 розділу ІІІ, п. 4.1 розділу IV "Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області", п. 1.3, 1.4 розділу І, п. 2.1, 2.4, 2.8, 2.9, 2.10, 2.20 - 2.24 розділу ІІ, п. 3.1 - 3.4, 3.7 - 3.8, 3.13 розділу ІІІ функціональних обов`язків, що виразилося: в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України; непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; порушенні Присяги поліцейського в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, що підривають авторитет Національної поліції України; порушенні етики поліцейського, Правил внутрішнього розпорядку та антикорупційного законодавства України; використанні в період з 13.10.2023 до 05.07.2024 недійсного службового посвідчення начальника сектора серії НОМЕР_5 , виданого 13.04.2021; умисній незаміні з 01.11.2023 до 05.07.2024 службового посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 13.04.2021, та нездані його до УКЗ Головного управління Національної поліції в Одеській області; укритті з 06.01.2024 до 05.07.2024 та не реєстрації у єдиному обліку Національної поліції України інформації про вчинення ОСОБА_36 адміністративних правопорушень, пов`язаних з незаконною торгівлею фруктами та овочами; невжитті заходів по документуванню, у тому числі по припиненню, з 06.01.2024 до 05.07.2024 протиправних дій ОСОБА_7 , пов`язаних з вчиненням адміністративних правопорушень; схилянні з 06.01.2024 до 05.07.2024 ОСОБА_7 , шляхом погроз на його адресу, до неправомірних дій з корисливих мотивів; використання з 06.01.2024 до 05.07.2024 під час спілкування з ОСОБА_36 службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб; вступі 05.07.2024 року у корупційні діяння, пов`язанні з вимаганням та отриманням від ОСОБА_7 неправомірної вигоди в сумі 13000 грн. за непритягнення до адміністративної відповідальності та невтручання в його підприємницьку діяльність; прийнятті 05.07.2024 пропозиції неправомірної вигоди та неінформуванні про це безпосереднього керівника або керівника відповідного органу, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції; відсутності в робочий день - п`ятницю 05.07.2024 (з 14:53 до 15:50) на місці несення служби для виконання посадових інструкцій, у тому числі основних обов`язків та повноважень поліцейського; використанні 05.07.2024 (з 14:53 до 15:50) робочого часу для вчинення протиправних, корупційних дій; неповідомленні 05.07.2024 (з 14:53 до 15:50) керівництву ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в області про причини відсутності на службі.

Дисциплінарна комісія вважає, що причинами та умовами, які призвели до вчинення капітаном поліції ОСОБА_5 порушень службової дисципліни є особиста недисциплінованість та нехтування своїми посадовими обов`язками з його боку, а також неналежний рівень профілактики вчинення таких порушень з боку майорів поліції ОСОБА_37 та ОСОБА_38 . Обставини, які пом`якшували відповідальність капітана поліції ОСОБА_4 , - відсутні. До обставин, які обтяжують його відповідальність, - відноситься вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення. Встановлено вид і розмір шкоди, заподіяної дисциплінарним проступком поліцейським, що виразилось у підриві авторитету та довіри до органів Національної поліції України.

За наслідком проведення службового розслідування, на підставі висновків службового розслідування, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області і були прийняті оскаржувані позивачем накази.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 року (надалі - Закон №580-VIII).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Пунктами 1, 2, 3 та 5 частини 1 статті 23 Закону №580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 64 Закону №580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (надалі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

За приписами частин 1-3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Відповідно до абзаців другого, третього, четвертого та шостого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, поліцейські.

Особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Згідно з п. 6, 7 Розділу II «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші, події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

За рішенням керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки, відомості про виявлене кримінальне правопорушення уповноважена службова особа реєструє в ІКС ІПНП (журналі ЄО в разі тимчасової відсутності технічних можливостей унесення таких відомостей до ІКС ІПНП) та невідкладно, але не пізніше 24 годин реєстрації передаються: до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань або передання цих відомостей до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня та їх внесення до ЄРДР; у міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах - до органів (підрозділів) поліції, на території обслуговування яких сталася така подія, для прийняття відповідних рішень та внесення до ЄРДР.

Відповідно до положень п. 1.6 Розділу І, абз. 6 п. 3.2 Розділу III, п. 4.1 Розділу IV «Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області», затверджених наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24.04.2023 року №1000, поліцейський при виникненні підстав для обміну або повторної видачі службового посвідчення, у продовж 20 календарних днів повинен з`явитися до УКЗ Головного управління Національної поліції в Одеській області для оновлення службового посвідчення. Безпосередні керівники повинні забезпечити прибуття до УКЗ Головного управління Національної поліції в Одеській області своїх підлеглих у вищезазначений строк. У разі відсутності на роботі працівник поліції невідкладно (але не пізніше однієї години) повідомляє свого безпосереднього керівника у письмовій формі (рапортом), засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом про причини відсутності на роботі.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно зі ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним статутом визначено обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського та обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Таким чином, підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і Законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених розділом V Дисциплінарного статуту.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів (ч. 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту).

Частиною 4 цієї статті визначено, що у разі якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.

Згідно частин 5 та 6 статті 26 Дисциплінарного статуту, за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Статтею 27 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Згідно статті 29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Судом встановлено, що підставою для проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 09.07.2024 року № 1754 стала, зокрема, необхідність повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків дільничним офіцером поліції сектору превенції цього ж підрозділу поліції капітаном поліції ОСОБА_1 , що призвело до його затримання 05.07.2024 року працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, спільно зі співробітниками ОУ ДВБ НПУ, в межах кримінального провадження від 05.03.2024 №0000318, унесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, неповідомлення про пропозицію неправомірної вигоди на спецлінію « 102», учинення протиправних дій.

За наслідками проведеного службового розслідування, на підставі зібраних матеріалів, дисциплінарна комісія дійшла висновку про доведеність факту вчинення капітаном поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився у грубому порушенні вимог Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статут Національної поліції України, Закону України "Про запобігання корупції", а також інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Отож порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Заперечуючи правомірність оскаржуваних наказів, позивач вказував на те, що фактичною підставою для його звільнення слугував лише факт порушення кримінального провадження, проте висновок службової перевірки складено 27.07.2024 року, тоді, коли досудове розслідування кримінального провадження тривало, а оскаржувані накази прийняті передчасно. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не досліджено той факт, що він у своїй позовній заяві наполягав на тому, що відносно нього була здійснена груба провокацію, свою провину у висунутому йому обвинуваченні в межах кримінального провадження від 05.03.2024 року № 0000318 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України він не визнав.

На думку позивача, висновок службової перевірки про вчинення ним дій, що порочать звання поліцейського і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, чесності та непідкупності органів поліції здійснений без вирішення питання про його винуватість чи невинуватість, без аналізу питання юридичної кваліфікації порушення позивача і без оцінки його свідчень з цього приводу. Апелянт вважає, що висновок службового розслідування є лише констатацією, якій не передувати фактичне встановлення обставин, їх оцінка та аналіз).

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.

Кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейського. Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Натомість, як визначено частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Верховний Суд зазначав, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції слідує, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 804/4096/17 зазначав, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ).

Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-VІІІ виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у справі № 804/4096/17 мав на меті звернути увагу, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Такої правової позиції дотримувався Верховний Суд і у подальшій правозастосовній практиці у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 26 листопада 2020 року у справі № 580/1415/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а, від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21 та багатьох інших.

При цьому слід врахувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які, водночас, стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18 та від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19 та ін.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем під час проведення службового розслідування досліджувались та аналізувались не лише окремі процесуальні документи по кримінальному провадженню, які надійшли з Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, але й інші докази, зокрема: пояснення ОСОБА_7 , пояснення дільничних офіцерів поліції сектору превенції ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенантів поліції ОСОБА_45, ОСОБА_16 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , старших лейтенантів поліції ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , капітан поліції ОСОБА_22 , майора поліції ОСОБА_41 та старших дільничних офіцерів поліції сектору ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_42 та майора поліції ОСОБА_46, заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВнП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_38 , старшого інспектора з особливих доручень відділу підтримки УГІ Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_43 , заступника начальник сектору превенції відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_37 ; досліджувалась інформація, яка зареєстрована у Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», відеозаписи зі стаціонарних камер зовнішнього та внутрішнього нагляду ВнП ОРУП № 1 ГУНП в області, витребувані з УІАП ГУНП в області.

Проаналізувавши отримані під час службового розслідування документи та пояснення працівників органів Національної поліції та безпосередніх фігурантів подій, комісія дійшла висновку, що позивачем порушено службову дисципліну.

Як зазначалось вище, порушення службової дисципліни дисциплінарна комісія вбачала, зокрема, і у вчиненні позивачем дій, які дискредитують звання поліцейського.

У контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Слід зазначити, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.

В свою чергу дискредитація звання поліцейського є несумісним із подальшим проходженням служби.

Скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Вказана правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21 та у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі № 420/9503/22.

Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством; має також вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції.

Отже, дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів Національної поліції і її працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Аналіз нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, дає підстави дійти висновку, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Тому виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати зв`язків і не вчиняти дій, які ганьблять звання працівника поліції або підривають її авторитет чи носять корисливий або протиправний характер.

В даному випадку судом встановлено, що дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 було затримано безпосередньо після отримання неправомірної вигоди у порядку статті 208 КПК України та наступного дня йому повідомлено про підозру за частиною третьою статті 368 КК України. Така обставина беззаперечно свідчить про поведінку, що дискредитує працівника поліції навіть за відсутності вироку суду.

Крім того, в ході службового розслідування відповідачем було встановлено порушення ОСОБА_10 службової дисципліни, що виявилось, зокрема, у порушенні Правил внутрішнього розпорядку (безпідставній відсутності на службі 05.07.2024 року з 14:53 год. до 15:50 год.), використанні в період з 13.10.2023 року до 05.07.2024 року недійсного службового посвідчення начальника сектора серії НОМЕР_5 , виданого 13.04.2021; умисній незамінні у період з 01.11.2023 року до 05.07.2024 року службового посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 13.04.2021, та нездані його до УКЗ ГУНП в області; укритті з 06.01.2024 до 05.07.2024 та не реєстрації у єдиному обліку Національної поліції України інформації про вчинення ОСОБА_36 адміністративних правопорушень, пов`язаних з незаконною торгівлею фруктами та овочами; невжитті заходів по документуванню, у тому числі по припиненню, (з 06.01.2024 до 05.07.2024) протиправних дій ОСОБА_7 , пов`язаних з вчиненням адміністративних правопорушень; прийнятті 05.07.2024 пропозиції неправомірної вигоди та не інформуванні про це безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Дисциплінарний проступок полягає у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

В даному випадку матеріалами службового розслідування, в тому числі відібраними в ході проведення такого розслідування поясненнями осіб, зазначених у висновку, підтверджено факт порушення позивачем вимог Закону № 580-VIII, Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність органів Національної поліції, що і стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Обставини допущення позивачем вказаних вище порушень було окремим об`єктом дослідження дисциплінарної комісії, які не є предметом кримінального провадження, а є складом саме дисциплінарного проступку, тому посилання апелянта на те, що висновок дисциплінарної комісії про вчинення ним дисциплінарного проступку ґрунтується лише на матеріалах кримінального провадження є безпідставним.

В свою чергу колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 15 серпня 2024 року у справі №420/5700/23 вказав на те, що сам факт пред`явлення підозри поліцейському, його можливе притягнення до кримінальної відповідальності за отримання хабаря та висвітлення цієї події у засобах масової інформації, призводить до підриву авторитету та довіри громадян до поліції.

Таким чином встановлені в ході проведення службового розслідування обставини свідчать про порушення позивачем Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту та вимог Закону № 580-VIII.

За встановлених у цій справі обставин, відповідач дійшов обґрунтованого висновку про порушення позивачем службової дисципліни та наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Що стосується доводів апелянта, наведених у спростування фактів зловживання службовим становищем та вимагання неправомірної вигоди, колегія суддів зазначає, що в рамках даного адміністративного провадження судом не надається правова оцінка обставинам наявності вини позивача у вчиненні таких правопорушень, як зловживання службовим становищем чи вимагання неправомірної вигоди. Предметом розгляду даної справи є правомірність наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тобто суд надає оцінку обставинам наявності чи відсутності в діях позивача ознак саме дисциплінарного проступку.

У поданій апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що ані у висновку службового розслідування, ані в спірних наказах не міститься інформації, передбаченої статтею 19 Дисциплінарного статуту, такої, яка враховується при застосуванні найсуворішого виду дисциплінарного стягнення: особу порушника, ступінь його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, що свідчить, на думку позивача, про поверхневе проведення службового розслідування відносно позивача. Також апелянт посилався на недотримання відповідачем при прийнятті оскаржуваних наказів принципу пропорційності.

З цього приводу слід зазначити наступне:

Відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Наведені вище доводи апелянта щодо неврахування при визначенні виду дисциплінарного стягнення особи порушника, ступеню його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби спростовуються змістом висновку службового розслідування, в якому надано оцінку вказаним обставинам. При цьому в ході проведення службового розслідування обставин, які б пом`якшували відповідальність позивача встановлено не було. В якості обставин, що обтяжують відповідальність позивача, дисциплінарною комісією вказано - вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Дисциплінарною комісією встановлено вид і розмір шкоди, заподіяної дисциплінарним проступком поліцейського, що виразилось у підриві авторитету та довіри до органів Національної поліції України.

Колегія суддів зазначає, що встановлення факту вчинення позивачем грубого порушення службової дисципліни, що безсумнівно дискредитує звання поліцейського, не давали підстав застосувати до нього більш м`який вид дисциплінарного стягнення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку, що свідчить про правомірність оскаржуваних наказів.

Позивач в апеляційній скарзі посилався також на те, що у оскаржуваному рішенні суд спирається на висновок службового розслідування, яким його звільнено у зв`язку із встановленням інших порушень, які не були підставою для призначення службового розслідування.

В свою чергу, згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Пунктом 1 розділу V наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

В даному випадку підставою для призначення службового розслідування слугувала інформація, викладена в доповідній записці т.в.о. начальника УГІ ГУНП в Одеській області від ОСОБА_44 від 06.07.2024 року. Метою призначення та проведення службового розслідування була перевірка відомостей, викладених у вказаній доповідній записці щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ВнП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в області, в тому числі неналежного виконання службових обов`язків дільничним офіцером поліції сектору превенції цього ж підрозділу поліції капітаном поліції ОСОБА_1 .

В свою чергу в ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією здійснювалось з`ясування всіх обставин можливого порушення позивачем службової дисципліни, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків, що призвело до його затримання у межах кримінального провадження, унесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України.

З огляду на зазначене з`ясування всіх обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідає меті проведення службового розслідування.

Колегія суддів вважає, що відповідачем були дотримані вимоги щодо проведення службового розслідування та не допущені порушення порядку його проведення.

Що стосується тверджень апелянта про протиправність наказу начальника ГУНП в Одеській області від 30.07.2024 року № 1972 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, з огляду на те, що він був прийнятий в період знаходження позивача в соціальній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 12 липня 2024 року до 22 лютого 2027 року, оформленої наказом ГУНП в Одеській області № 1104 о/с від 15 липня 2024 року, слід зазначити наступне:

За положеннями ст. 92 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським надаються щорічні оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Згідно ст. 21 Дисциплінарного статуту, перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Статтею 22 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Таким чином, нормами спеціального законодавства, якими в даному випадку є норми Дисциплінарного статуту Національної поліції України, передбачено, що перебування поліцейського у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є видом відпустки, надання якої передбачено нормами Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про відпустки».

При цьому у статті 21 Дисциплінарного статуту не виокремлено конкретного виду відпустки, перебування в якій не перешкоджає застосуванню до поліцейського дисциплінарного стягнення, а вжито загальне посилання на перебування поліцейського у відпустці, тобто перебування у будь-кому виді відпустки.

З огляду на врегулювання питання застосування до поліцейських дисциплінарних стягнень під час їх перебування у відпустці нормами спеціального законодавства, підстави для застосування норм КЗпП України в даному випадку відсутні.

В свою чергу, згідно ст. 22 Дисциплінарного статуту, реалізація дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції здійснюється шляхом видання наказу по особовому складу, що і було здійснено в даному випадку відповідачем шляхом видання наказу «По особовому складу» від 02.08.2024 року № 1266 о/с про звільнення ОСОБА_1 02.08.2024 року зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому, відповідачем було застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції у відповідності вимог частини 4 статті 22 Дисциплінарного статуту, а саме, після його прибуття з відпустки до місця проходження служби, про що свідчить наданий до суду наказ від 01.08.2024 року № 1261 о/с «По особовому складу», згідно якого капітану поліції ОСОБА_1 , який перебував у соціальній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дозволено приступити до виконання службових обов`язків з 02.08.2024 року. Підставою видання вказаного наказу № 1261 о/с вказано рапорт ОСОБА_4 від 01.08.2024 року.

При цьому посилання позивача на те, що його за допомогою «психологічного тиску», шляхом залякування звільнити та надіслати на фронт його колег та усе керівництво змусили прибути до управління і написати заяву про вихід з соціальної відпустки не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, а тому не приймаються до уваги судом.

Що стосується тверджень апелянта про порушення відповідачем його права на змагальність та рівність сторін у судочинстві, у зв`язку із направленням відзиву на позов на неіснуючу адресу, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно ст. 8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Змагальність сторін полягає у процесі доведення сторонами перед судом своєї позиції у справі (вимог та заперечень).

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 року позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу була прийнята до розгляду судом та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Статтею 261 КАС України встановлені особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні.

Так, згідно ч. 1 та 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

25.10.2024 року засобами підсистеми «Електронний суд» відповідачем був поданий відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , до якого додано докази направлення відзиву позивачу на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, як убачається з позовної заяви, позивач в якості адреси електронної пошти вказав адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто відзив на позовну заяву дійсно був направлений на іншу, ніж вказано у позові, електронну адресу позивача.

Однак колегія суддів встановила, що вказане не призвело до порушення прав позивача та позбавлення його права на подачу відповіді на відзив відповідача. Так 17.12.2024 року представником позивача - адвокатом Ковальською Станіславою Євгенівною засобами підсистеми «Електронний суд» була подана до суду першої інстанції заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП / коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи).

За даними КП «ДСС» представником позивача був отриманий доступ до електронної справи № 420/27687/24 - 18.12.2024 року.

Вказане свідчить про те, що після доставлення 18.12.2024 року о 20:26 год. в електронний кабінет представника позивача, зокрема, відзиву відповідача на позовну заяву, протягом встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятиденного строку з дня його отримання, представник мала право подати відповідь на відзив, однак зазначеним правом не скористалась.

В свою чергу подання відповіді на відзив є правом позивача, а тому з огляду на не реалізацію цього права позивачем в умовах наявності фактичної можливості такої реалізації, посилання ОСОБА_1 на порушення принципів рівності та змагальності сторін у справі є безпідставним.

За результатом апеляційного перегляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для визнання незаконним звільнення позивача зі служби в поліції. З огляду на те, що вимоги щодо поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання наказів протиправними, то колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

З огляду на залишення судового рішення суду першої інстанції без змін, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді-доповідача Бойка А.В. на лікарняному у період з 31.03.2025 року по 10.04.2025 року, повний текст постанови складено та підписано 11.04.2025 року.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук