Справа № 380/21099/24
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання вчинити певні дії.

Обставини справи.

ОСОБА_1 подав до Львівського окружного адміністративного суду позовну заяву з вимогами:

- Визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , змінити та доповнити п.11 Наказу №114 від 23.04.2024 року Командира військової частини НОМЕР_1 наступними формулюваннями:

Вислуга у Збройних Силах України станом на 23.04.2024 року: календарна 03 роки, 04 місяці, 03 дні, пільгова 10 місяців, 04 дні, загальна 04 роки, 02 місяці, 07 днів;

Нарахувати та виплатити грошову компенсацію за додаткову відпустку за 2023, 2024 рік, як учаснику бойових дій;

Нарахувати та виплатити грошову компенсацію за недоотримане речове майно;

Нарахувати та виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час звільнення Позивача з військової служби наказом Командира ВЧ НОМЕР_1 № 114 від 23.04.2024 та виключення зі списків особового складу, Відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у:

Неправильному обчисленні пільгової вислуги років, зокрема, не зарахуванні 132 днів участі у виконанні бойових (службових) завдань до пільгової вислуги.

Невключенні до наказу про звільнення положень про нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023-2024 роки, що гарантовано ст. 16-2 Закону України "Про відпустки".

Невключенні до наказу положень про нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно відповідно до Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 178 від 16.03.2016.

Невключенні до наказу положень про нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, право на яку Позивач мав відповідно до Порядку, затвердженого Наказом МОУ № 260 від 07.08.2018.

Позивач зазначає, що звертався з відповідними вимогами у рапорті про звільнення, однак Відповідач не вжив належних заходів для повного розрахунку при звільненні. На підтвердження своїх вимог Позивач посилається на копії військового квитка, витяги з наказів (№114 від 23.04.2024 ВЧ НОМЕР_1 , №264 від 20.09.2023 ВЧ НОМЕР_2 , №264 від 21.09.2023 ВЧ НОМЕР_1 ), витяги з наказів командувача угрупування різнорідних сил ВМС України (№294 від 01.11.2023, №319 від 26.11.2023, №339 від 13.12.2023, №94 від 29.03.2024), копію рапорту про звільнення, посилається на норми чинного законодавства.

Ухвалою від 18 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву з дня вручення копії ухвали.

Копію ухвали про відкриття провадження відповідач отримав електронний кабінет 22.10.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Однак, у встановлений судом строк Відповідач відзив на позовну заяву та докази на спростування позовних вимог не подав. Причин неподання відзиву суду не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд

встановив:

Позивач проходив військову службу та звільнений у запас наказом Командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) № 17-РС від 19.04.2024 року та виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 23.04.2024 року наказом Командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 114 від 23.04.2024 року (а.с.6)

У п. 11 Наказу № 114 від 23.04.2024 вказано вислугу років Позивача: календарна 03 роки, 08 місяців, 12 днів, пільгова 00 років, 05 місяців, 25 днів, загальна 4 роки, 02 місяці, 07 днів.

Відомостей про нарахування та виплату грошової компенсацію за додаткову відпустку за 2023, 2024 рік, як учаснику бойових дій, нарахування та виплату грошової компенсацію за недоотримане речове майно, нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік наказ Командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 114 від 23.04.2024 року не містить.

Позивач не погоджується з обчисленням відповідачем вислуги років та невиплатою компенсації, тому звернувся з позовом до суду.

Стаття 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно.

Судом з Витягу з Наказу Командира в/ч НОМЕР_2 №264 від 20.09.2023 року встановлено, що позивача з 20.09.2023 виключено з списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .

Час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_2 , який не оспорюється позивачем визначений з 29.09.2022 року по 20.09.2023 року (загальний та пільговий) у витязі з Наказу Командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №264 від 20.09.2023 року, та становить: календарна 03 роки, 01 місяць, 04 дні, пільгова 00 років, 05 місяців, 25 днів, загальна 03 роки, - 6 місяців, 28 днів (а.с.9-10).

Після переводу в іншу військову частину НОМЕР_1 вислуга років визначена у витязі з Наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №264 від 21.09.2023 року, та становить: календарна 03 роки, 01 місяць, 04 дні, пільгова 00 років, 05 місяців, 25 днів, загальна 03 роки, - 6 місяців, 29 днів (а.с.10.)

Судом встановлено, що під час служби у ВЧ НОМЕР_1 з 21.09.2023 по 23.04.2024 позивач брав участь у виконанні бойових завдань протягом 132 днів (листопад 2023 25 днів; грудень 2023 19 днів; січень 2024 31 день; лютий 2024 29 днів; березень 2024 28 днів), що підтверджується витягами з наказів командувача угрупування різнорідних сил ВМС України №294, №319, №339, №94 (а.с.11-12). Однак ці 132 дні (що становить 04 місяці 09 днів) не були враховані як пільгова вислуга.

З урахуванням цих днів та раніше обрахованої пільгової вислуги (5 місяців 25 днів), загальна пільгова вислуга має становити 10 місяців 04 дні.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років...", час проходження служби, протягом якого військовослужбовець брав участь у бойових діях, зараховується на пільгових умовах.

Відповідач не надав доказів, які б спростовували надані позивачем витяги з наказів або свідчили про неправильність проведеного позивачем розрахунку пільгової вислуги.

За таких обставин суд вважає доводи позивача щодо необхідності перерахунку пільгової вислуги обґрунтованими. Відповідно, підлягає коригуванню і календарна та загальна вислуга років позивача.

Статтею 16-2 Закону України "Про відпустки" встановлено, що учасникам бойових дій надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Відповідно до п. 3 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260), у разі звільнення військовослужбовців з військової служби, їм виплачується грошова компенсація за всі не використані на день звільнення дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткових відпусток, у тому числі за минулі роки.

Позивач є учасником бойових дій (що підтверджується посвідченням (а.с.16) і мав право на зазначену відпустку за 2023 та 2024 роки (пропорційно до дати звільнення), однак компенсація йому не нарахована та не виплачена, про виплату такої у наказі про виключення зі списків № 114 від 23.04.2024 не вказано.

Відповідач не спростував ці твердження та не надав доказів проведення відповідного розрахунку та виплати.

Верховний Суд у своїх постановах (у справі № 620/1116/20 від 19.01.2021) неодноразово зазначав, що право на отримання компенсації за невикористані дні відпустки (включаючи додаткову відпустку УБД) не залежить від наявності відповідного запису у наказі про звільнення, а виникає в силу закону.

Бездіяльність щодо невиплати є протиправною. Отже, вимога про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану додаткову відпустку УБД за 2023-2024 роки є обґрунтованою.

Порядок виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно затверджено Постановою КМУ № 178 від 16.03.2016.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби.

Судом встановлено, що позивач у рапорті про звільнення (а.с.8) просив провести з ним розрахунок, включаючи компенсацію за речове майно. Відповідач не надав доказів того, що позивач отримав належне речове майно в натурі або що йому виплачена відповідна компенсація, або що він не мав права на таку компенсацію.

Верховний Суд у постанові від 28.11.2023 у справі №500/1748/22 зазначив, що право військовослужбовця на отримання компенсації за неотримане речове майно виникає у разі звільнення за наявності підстав, визначених Порядком №178, і не залежить від бюджетних асигнувань.

Відсутність відповідної вказівки у наказі про звільнення та невиплата компенсації за наявності права на неї є протиправною бездіяльністю. Тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію.

Відповідно до розділу XXIII Порядку № 260, військовослужбовцям (крім строкової служби), які набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на цю допомогу та не отримали її протягом року, виплата здійснюється на підставі наказу про виключення зі списків особового складу.

Позивач прийнятий на службу 29.09.2022 року, однак з досліджених доказів судом не встановлено отримання позивачем допомоги на оздоровлення за 2022 рікю

Відповідач не спростував ані факту набуття права на допомогу за 2022 рік, ані факту її виплати/невиплати. Враховуючи, що допомога виплачується раз на рік, і позивач проходив службу в 2022 році, та за відсутності заперечень відповідача, суд вважає, що Позивач мав право на отримання вказаної допомоги за 2022 рік, яка мала бути виплачена йому при звільненні, якщо не була виплачена раніше. Вимога в цій частині є обґрунтованою.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при звільненні позивача зобов`язаний провести повний та правильний розрахунок належних йому виплат та відобразити це у наказі про виключення зі списків особового складу.

Неправильне обчислення вислуги років та не включення до наказу про звільнення відомостей про нарахування та виплату компенсацій за невикористану відпустку УБД, неотримане речове майно та допомогу на оздоровлення за минулий рік, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Оскільки відповідач не надав відзиву та доказів на спростування позовних вимог, суд, відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України, враховує, що Відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Обраний Позивачем спосіб захисту порушених прав є адекватним та відповідає вимогам КАС України.

Щодо судових витрат: Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки позов задовольняється, а Позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неповного розрахунку та не відображення у наказі Командира ВЧ НОМЕР_1 № 114 від 23.04.2024 року всіх належних ОСОБА_1 при звільненні сум та вислуги років.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) внести зміни до пункту 11 Наказу Командира Військової частини НОМЕР_1 № 114 від 23 квітня 2024 року, виклавши абзац щодо вислуги років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) в наступній редакції: "Вислуга у Збройних Силах України станом на 23.04.2024 року: календарна 03 роки, 04 місяці, 03 дні, пільгова 10 місяців, 04 дні, загальна 04 роки, 02 місяці, 07 днів."

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік та за період служби у 2024 році до дня виключення зі списків особового складу (23.04.2024), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення.

5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, право на отримання якого виникло за період служби, відповідно до норм забезпечення та Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16 березня 2016 року.

6. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років станом на день виникнення права на таку допомогу (або станом на день звільнення, відповідно до Порядку №260).

7. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 09.04.2025.

Суддя Коморний О.І.