Справа № 420/35446/23
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 420/35446/23

адміністративне провадження № К/990/25316/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Білак М.В., Соколова В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу адвоката Дубка Сергія Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2024 року (судді: Градовський Ю.М., Турецька І.О., Шевчук О.А.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 1), військової частини НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошова допомога для оздоровлення за 2023 рік, сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_2 відомість доплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошової допомоги при звільненні та грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 на підставі наданої військовою частиною НОМЕР_1 відомості доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошову допомогу при звільненні та грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік, сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та індексації;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_2 відомість доплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та індексації;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 на підставі наданої військовою частиною НОМЕР_1 відомості доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та індексації.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошову допомогу для оздоровлення за 2022-2023 роки у розмірі місячного грошового забезпечення без урахування у складі місячного грошового забезпечення, з якого обчислено її розмір, сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі - Постанова №168), та індексації.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошова допомога для оздоровлення за 2023 рік, сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_2 відомість доплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошової допомоги при звільненні та грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої Постановою № 168.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік, сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, та індексації.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_2 відомість доплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, та індексації.

У решті позовних вимог відмовлено.

Вирішуючи позовні вимоги про включення до складу грошового забезпечення, з якого обраховується одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошова допомога для оздоровлення за 2022-2023 рік, сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, суд першої інстанції встановив, що відповідна винагорода виплачувалася позивачу щомісяця, з моменту її запровадження Кабінетом Міністрів України та до моменту звільнення позивача з військової служби.

З урахуванням цього суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач 1 безпідставно не включив суми додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до складу грошового забезпечення, з якого позивачу проводився обрахунок одноразових видів грошового забезпечення, таких як одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошова допомога для оздоровлення за 2022-2023 рік.

Щодо позовних вимог про включення до складу грошового забезпечення, з якого обраховується грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік, сум індексації грошового забезпечення, суд першої інстанцій зазначив, що індексація грошового забезпечення має щомісячний характер і виконує функцію підтримання купівельної спроможності рівня грошового забезпечення військовослужбовців, а отже така виплата має враховуватися під час обчислення грошової допомоги для оздоровлення.

З огляду на те, що індексація не була включена до складу грошового забезпечення, з якого позивачу нараховувалася та виплачувалася грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач 1 протиправно не врахував таку виплату під час визначення розміру грошового забезпечення, з якого обраховується грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік.

З метою відновлення порушених прав позивача, суд першої інстанції зобов`язав відповідача 1 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_2 відомість про доплату позивачу грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошової допомоги при звільненні та грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, а також відомість про доплату грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, та індексації грошового забезпечення.

Водночас у задоволенні вимог до відповідача 2 суд першої інстанції відмовив, уважаючи їх передчасними, оскільки відповідач 1 на час розгляду справи не надав до відповідача 2 відомість для здійснення зазначених виплат.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено частково; скасовано рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про включення сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до складу грошового забезпечення, з якого позивачу обчислена одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошова допомога для оздоровлення за 2022-2023 роки та прийнято в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що індексація є складовою грошового забезпечення, яка має враховуватися під час нарахування грошової допомоги для оздоровлення. Оскільки у спірному випадку відповідач її не включив під час обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, суд апеляційної інстанції підтвердив висновок суду першої інстанції про допущення відповідачем 1 в цій частині протиправної бездіяльності.

Разом з тим, з приводу врахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, до місячного грошового забезпечення, з якого обраховуються одноразові види грошового забезпечення, суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку, зазначивши, що вказана винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану, її розмір не є сталим, вона виплачується в залежності від виконання завдань та визначається наказами командирів (начальників), що свідчить про тимчасовий характер цієї виплати та виключає можливість її включення до складу місячного грошового забезпечення, з якого обраховуються одноразові види грошового забезпечення.

Окрім того, суд апеляційної інстанції наголосив, що підставою для здійснення відповідних виплат слугував наказ командира військова частина НОМЕР_1 від 16 травня 2023 року №142, який є актом індивідуальної дії. Оскарження цього наказу, на переконання суду апеляційної інстанції, є принциповим моментом в межах спірних правовідносин, оскільки військова частина НОМЕР_1 підпорядкована та перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 , яка без відповідного наказу командира військової частини НОМЕР_1 таких виплат не здійснює.

Таким чином суд апеляційної інстанції уважав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для включення додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, до складу грошового забезпечення, з якого необхідно обраховувати одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошову допомогу для оздоровлення, а відтак скасував рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняв нову постанову про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Підстави касаційного оскарження та їх обґрунтування

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, адвокат Дубок Сергій Миколайович, в інтересах ОСОБА_1 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального права, він просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу подано з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосували, за відсутності висновку Верховного Суду, пункт 1 розділу XXIV, пункт 1 розділу XXIII, пункт 5 розділу XXIII та пункт 6 розділу XXXI Порядку № 260, та дійшов помилкового висновку про неможливість включення додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток та грошова допомога при звільненні.

За доводами скаржника, зазначена додаткова винагорода виплачувалася позивачу щомісячно за рахунок коштів фонду грошового забезпечення з моменту впровадження Кабінетом Міністрів України такої виплати до дня звільнення, виплата мала постійний характер, а отже, за своєю природою є складовою грошового забезпечення, а тому має бути врахована під час розрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток та грошової допомоги при звільненні, що визначаються в розмірі грошового забезпечення, з урахуванням усіх його складових.

Він посилається на правовий висновок Верховного Суду у рішенні від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22, де зазначено, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні.

Скаржник також звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 31 березня 2021 року у справі №620/2878/20, предметом якої було питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обраховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889. Верховний Суд зазначив, що додаткова грошова винагорода на підставі Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, нараховувалася і виплачувалася позивачу щомісяця, а отже не може вважатися одноразовим видом грошового забезпечення відсутні. У зв`язку з цим Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 620/2878/20 констатував, що суд першої інстанції, визнавши дії відповідача неправомірними, дійшов цілком правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Позиція інших учасників справи

Відповідач правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався.

Рух касаційної скарги

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 липня 2024 року (судді: Загороднюк А.Г., Білак М.В., Губська О.А.) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Дубка Сергія Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2024 року у справі №420/35446/23.

Розпорядженням від 08 квітня 2025 року № 330/0/78-25 заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 08 квітня 2025 року визначено склад колегії суддів: Загороднюк А.Г. (головуючий суддя), Білак М.В., Соколов В.М.

Ухвалою Верховного Суду (суддя: Загороднюк А.Г.) від 09 квітня 2025 року призначено справу до розгляду.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

ОСОБА_1 з 15 січня 2022 року по 16 травня 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка підпорядкована та перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 травня 2023 року №142 позивача з 16 травня 2023 року виключено зі списків особового складу частини та знято зі всіх видів забезпечення.

Під час звільнення з військової служби позивачу виплачено грошову допомогу у зв`язку із звільненням з військової служби та грошову компенсацію за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток. Також в 2022 - 2023 році позивачу виплачувалася грошова допомога для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

04 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_2 із запитом, в якому просив надати інформацію, чи включено до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано одноразову грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, сумидодаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, та індексації, та у разі, якщо такі суми невключені, перерахувати та доплатити належні позивачу грошові суми.

09 грудня 2023 року військова частина НОМЕР_2 листом №2/5385 надала відповідь, якою відмовила у наданні інформації у зв`язку з її відсутністю, а також відмовила у здійсненні перерахунку та доплати належних позивачу при звільненні сум.

Позивач, уважаючи, що відповідач протиправно не включив до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошової допомоги для оздоровлення за 2022-2023 роки, сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, та індексації грошового забезпечення, звернувся з цим позовом до суду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їхнього соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям і членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII).

Положеннями частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За правилами частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Частиною третьою статті 15 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовцям виплачуються, зокрема, грошова допомога на оздоровлення в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

За змістом частини першої статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей (абзац 3 частини чотирнадцятої статті 10-1 Закону №2011-XII).

За абзацом 7 частини другої статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), окрім тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та розмірів надбавки за вислугу років також затверджено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 3 Постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу визначено здійснювати в порядку, що затверджується, зокрема, Міністерством оборони України.

Відповідно до статті 9 Закону № 2011-XII, Постанови № 704 затверджено Порядок № 260, пунктами 1 та 6 розділу XXIII якого передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою (пункт 6 розділу XXXI Порядку № 260).

Пунктом 5 розділу ХХХІІ Порядку № 260 визначено, що одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються: звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), у пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодекс адміністративного судочинства України).

Спір у цій справі виник у зв`язку з невключенням відповідачем:

сум індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення, з якого позивачу обчислено грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік;

сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого позивачу обчислено грошову допомогу для оздоровлення за 2022-2023 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що як індексація, так і додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, мають щомісячний і систематичний характер, а тому дійшов висновку про наявність підстав для їх включення до складу місячного грошового забезпечення, з якого позивачу належить обчислювати грошову допомогу для оздоровлення за 2022-2023 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток, та задовольнив позовні вимоги в наведеній частині. Натомість суд не погодився із способом захисту обраним позивачем та відмовив у задоволенні позовних вимог до відповідача 2.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про включення сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого позивачу обчислено грошову допомогу для оздоровлення за 2022-2023 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначена винагорода має тимчасовий характер, а тому не підлягає включенню до складу місячного грошового забезпечення, з якого обраховуються згадані види грошового забезпечення. Крім того, суд апеляційної інстанції указав, що принциповим під час вирішення таких вимог є оскарження позивачем наказу командира військова частина НОМЕР_1 від 16 травня 2023 року №142, на підставі якого здійснені відповідні виплати. У частині включення сум індексації до складу місячного грошового забезпечення, з якого позивачу обчислено грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Позивач не погоджується позицією суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для включення сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого позивачу обчислено одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову допомогу для оздоровлення за 2022-2023 роки та грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток, наполягаючи на правильності висновків суду першої інстанції.

Касаційне провадження відкрито з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, з огляду на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 1 розділу XXIV, пункту 1 розділу XXIII, пункту 5 розділу XXIII та пункту 6 розділу XXXI Порядку № 260, зокрема у контексті включення додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога для оздоровлення, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби, грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток.

Перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, Верховний Суд зазначає таке.

Після подання касаційної скарги та відкриття касаційного провадження Верховний Суд вже висловив правову позицію щодо питання включення додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога для оздоровлення, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби та грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток.

Так, відповідаючи на це питання Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2024 року в справі №240/32125/23 зазначив, що приписи частини першої, чотирнадцятої статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ встановлюють лише право військовослужбовця на отримання допомоги на оздоровлення та допомоги у разі звільнення зі служби.

Положення четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ є відсилочними, оскільки розміри грошового забезпечення визначає Кабінет Міністрів України, а право визначити порядок виплати грошового забезпечення законодавець, зокрема, делегував Міністру оборони України.

Такими нормативно-правовими актами є Постанова № 704, якою, з-поміж іншого, передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, крім посадового окладу; окладу за військовим званням включає і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та Порядок № 260.

Отже, за своєю правовою природою, щомісячна додаткова винагорода, запроваджена Постановою №168, є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час воєнного стану.

За правилами пункту 6 розділу ХХІІІ Порядку № 260 до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється допомога на оздоровлення не включаються винагороди, незалежно від їхнього виду (щомісячні чи одноразові).

Аналогічне виключення стосовно винагород також міститься в пункті 5 розділу ХХХІІ Порядку №260, яким визначено умови виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

У підсумку, Верховний Суд констатував, що делегуючи Кабінету Міністрів України право визначати розміри грошового забезпечення, а Міністру оборони України установлювати порядок його виплати, законодавець установив певну ієрархію щодо визначення переліку складових грошового забезпечення, що враховуються при обчисленні окремих видів одноразових виплат для військовослужбовців. Тому саме положення Порядку № 260 унормували приписи Закону № 2011-ХІІ, установивши пряму норму щодо виключення винагороди із категорії складових грошового забезпечення, з суми яких обчислюється розмір допомоги на оздоровлення.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 08 серпня 2024 року у справі №240/26703/23. Такі висновки в подальшому послідовно підтримано Верховним Судом у низці постанов, зокрема від 23 вересня 2024 року у справі № 240/33138/23, від 28 жовтня 2024 року у справі № 240/23483/23, від 07 листопада 2024 року у справах № 240/1597/24 та № 240/28177/23, від 20 грудня 2024 року у справі № 240/21650/23 та від 16 січня 2025 року у справі № 240/31239/23. Суд не бачить підстав для відступу від цих висновків та уважає їх застосовними в межах цього спору.

За такого правового регулювання Верховний Суд дійшов висновку, що обчислюючи розмір одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, без щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, відповідач діяв правомірно.

Посилання скаржника на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 31 березня 2021 року у справі №620/2878/20 не заслуговує на увагу, оскільки у цій справі вирішувалося питання щодо включення/невключення до складу грошового забезпечення, з якого нарахована одноразова грошова допомога при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій». Натомість у справі № 420/35446/23, яка розглядається питання стосується включення/невключення до складу місячного грошового забезпечення, з якого нарахована грошова допомога для оздоровлення, одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 на період дії воєнного стану. Тому обставини у справі № 620/2878/20, на яку посилається скаржник, та у справі №420/35446/23, яка розглядається, не є подібними.

Також не є подібними й обставини у справі № 260/3564/22, рішення у якій Верховний Суд ухвалив 06 квітня 2023 року, оскільки висновки у ній стосуються грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони, механізм і умови виплати додаткової винагороди на період воєнного стану яким визначено відповідним порядком затвердженим наказом Державної служби охорони від 31 жовтня 2022 року № 396.

Зважаючи на викладене суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача, що стосуються включення сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого обраховується одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби, грошова допомога для оздоровлення за 2022-2023 роки.

Водночас мотивування цього висновку судом апеляційної інстанції посиланням на тимчасовий характер виплати додаткової винагороди є помилковим. Додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, є видом додаткового грошового забезпечення військовослужбовців, що виплачується під час дії воєнного стану і має постійний характер виплати.

Також безпідставним є посилання суду апеляційної інстанції на необхідність оскарження наказу командира військова частина НОМЕР_1 від 16 травня 2023 року №142 про виключення зі списків особового складу частини та зняття зі всіх видів забезпечення, як передумови для захисту прав позивача в межах спірних правовідносин. Позовні вимоги у цій справі спрямовані на оскарження протиправної бездіяльності відповідача щодо невключення додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, під час обчислення одноразових видів грошового забезпечення, тобто об`єкт оскарження у цій справі становить не сам наказ від 16 травня 2023 року №142, а бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що полягає у неправильному обчисленні грошового забезпечення позивача. Крім того, в силу вимог частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд не позбавлений права з метою ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень вийти за межі позовних вимог.

З огляду на наведене Верховний Суд вважає за необхідне змінити постанову суду апеляційної інстанції в мотивувальні частині, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

З приводу питання, чи підлягає включенню додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2024 року в справі № 240/32125/23 констатував, що на відміну від правил обчислення розміру допомоги для оздоровлення, пункт 6 розділу ХХХІ Порядку № 260 не містить жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір відповідної компенсації.

Навпаки, за приписами указаної норми до такого розрахунку включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. Тому при обчисленні розміру таких виплат, відповідач був зобов`язаний урахувати суму винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.

Таким чином, ураховуючи те, що додаткова винагорода, запроваджена Постановою № 168, є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, Верховний Суд дійшов висновку, що указана винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункова величина), з якого обчислюється розмір компенсації за всі невикористані позивачем дні оплачуваних відпусток.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції помилково скасував в наведеній частині рішення суду першої інстанції, яке ґрунтувалося на наявності підстав для включення додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого позивачу обчислено грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток.

У зв`язку із зазначеним Верховний Суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2024 року в указаній частині та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року в цій частині позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

За правилами частини першої статті 351 КАС України суд касаційної інстанції суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права під час вирішення позовних вимог про включення сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби, грошова допомога для оздоровлення за 2022-2023 роки, Верховний Суд уважає за необхідне змінити мотивувальну частину постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2024 року в частині мотивів відмови в задоволенні цієї частини позовних вимог, виклавши їх в редакції цієї постанови.

Згідно з частиною першою статтею 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції, вирішуючи позовні вимоги про включення сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, Верховний Суд уважає за необхідне скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2024 року у вказаній частині та у цій частині залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року.

В іншій частині постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2024 року підлягає залишенню без змін.

Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

В іншій частині позовних вимог, які були повністю задоволені судом першої інстанції, та залишені без змін судом апеляційної інстанції, про включення сум індексації грошового забезпечення до складу до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога для оздоровлення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій не оскаржені, тому в межах цього касаційного провадження Суд не перевіряє й не надає оцінки висновкам судів попередніх інстанцій в указаній частині.

Судові витрати

Ураховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутність підтвердження понесення інших судових витрат у зв`язку з розглядом справи, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу адвоката Дубка Сергія Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Змінити постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2024 року у справі №420/35446/23 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена одноразова грошова допомога при звільненні, грошова допомога для оздоровлення за 2022-2023 роки сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_2 відомість доплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні та грошової допомоги для оздоровлення за 2022-2023 роки, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2024 року у справі №420/35446/23 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_2 відомість доплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_2 відомість доплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2024 року у справі №420/35446/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач судді А.Г. Загороднюк М.В. Білак В.М. Соколов