Справа № 140/14601/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

14 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14601/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Генерального штабу Збройних Сил України, Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі В/ч НОМЕР_1 , відповідач-1), Генерального штабу Збройних Сил України (далі Генеральний штаб ЗСУ, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (далі - Головнокомандувач ЗСУ) від 26.10.2024 №1416 (по особовому складу) в частині звільнення з займаної посади і призначення до 67 запасної роти В/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_1 , заступника начальника центру з психологічної підтримки персоналу начальника групи психологічної підтримки персоналу В/ч НОМЕР_1 офіцером резерву; визнання протиправним та скасування наказу командира В/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.11.2024 №329 «Про прийняття і здавання справ та посади заступника командира військової частини з психологічної підтримки персоналу начальника групи»; визнання протиправним та скасування наказу командира В/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.11.2024 №367 про виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 та вибуття його до нового місця служби, термін прибуття 18.11.2024; поновлення позивача на посаді заступника начальника центру з психологічної підтримки персоналу-начальника групи психологічної підтримки персоналу В/ч НОМЕР_1 з 16.11.2024; зобов`язання командування В/ч НОМЕР_1 включити ОСОБА_1 до усіх видів забезпечення з 16.11.2024; зобов`язання В/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2024 та по дату ухвалення рішення суду та набрання ним законної сили включно.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що проходив військову службу у В/ч НОМЕР_1 на посаді заступника начальника центру з психологічної підтримки персоналу - начальника групи психологічної підтримки персоналу. Згідно виписного епікризу від 08.11.2024 №2597 він перебував на лікуванні у військовому госпіталі, за наслідками діагностованих захворювань потребував скерування на стентування та направлення на проходження МСЕК, а 08.11.2024 він пройшов ВЛК та згідно довідки від 08.11.2024 №1308 позивач визнаний придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, установах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення охорони.

Зазначає, що після проходження ВЛК він повернувся у В/ч НОМЕР_1 та 16.11.2024 його ознайомили з наказом Головнокомандувача ЗСУ від 26.10.2024 №1416, згідно якого позивача звільнено з займаної посади і призначено до 67 запасної роти В/ч НОМЕР_2 офіцером резерву, а також усно було ознайомлено з наказами командира В/ч НОМЕР_1 від 16.11.2024 №329 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про прийняття і здавання справ та посади заступника командира військової частини з психологічної підтримки персоналу - начальника групи» та від 16.11.2024 №367 (по стройовій частині) про виключення позивача зі списків частини та вибуття його до нового місця служби, термін прибуття 18.11.2024.

Позивач не погоджується із вище зазначеними наказами з таких підстав: наказ Головнокомандувача ЗСУ про переведення був прийнятий в період його перебування на лікуванні; не було враховано висновку ВЛК та стану його здоров`я, тобто не було виконано обов`язку щодо забезпечення його посадою відповідно до висновку ВЛК та переведення на цю посаду; його переведено на посаду із шпк «підполковник», що є нижчим званням ніж наявне у нього «полковник», тому переведення зводиться до погіршення його становища без наявних на це підстав (стягнень жодного характеру він не мав); також йому не було забезпечено направлення на проходження МСЕК за результатами лікування у госпіталі та проходження ВЛК, не було направлено його на оперативне лікування стентування. Крім того вказав, що на його рапорт щодо роз`яснень наказу в частині посади, на яку його переводять, пояснень так і не отримав.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 поновлено ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк звернення до суду з цим позовом в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головнокомандувача ЗСУ від 26.10.2024 №1416, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику)учасників справи (т. 1 а.с.33).

06.01.2025 представник Генерального штабу ЗСУ подав відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 37-39).

Також 07.01.2025 від представника В/ч НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а.с.52-59).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 залучено до участі у справі як другого відповідача Головнокомандувача ЗСУ (далі - відповідач-3) (т. 1 а.с. 83).

23.01.2025 представник Головнокомандувача ЗСУ подав відзив на позовну заяву (т. 1 а.с.91-93).

07.02.2025 позивач подав додаткові пояснення (т. 1 а.с. 176-179).

04.03.2025 представник відповідачів Генерального штабу ЗСУ та Головнокомандувача ЗСУ подав клопотання про закриття провадження у даній справі в частині, що стосується позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 26.10.2024 № 1416 на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України, посилаючись на те, що відповідно до пункту 14 параграфу 3 наказу Головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 20.02.2025 № 118 пункт 4 оскаржуваного наказу від 26.10.2024 № 1416 про призначення позивача офіцером резерву скасовано як нереалізований (т. 1 а.с. 238-239, т. 2 а.с. 1-2).

11.03.2025 позивач подав додаткові пояснення, в яких, серед іншого, зазначив, що незважаючи на скасування пункту 4 наказу Головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 26.10.2024 № 1416 його на попередньому місці служби поновлено не було, оскільки оскаржувані накази командира В/ч НОМЕР_1 від 16.11.2024 №329 та від 16.11.2024 № 367 не скасовані. Оскільки жодних дій щодо його поновлення на попередній посаді у В/ч НОМЕР_1 вчинено не було, тому скасування наказу Головнокомандувача ЗСУ від 26.10.2024 № 1416 жодним чином не відновило його порушене право на поновлення на службі. З цих підстав просив суд не закривати провадження у даній справі в частині, що стосується позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 26.10.2024 № 1416 до вирішення його питання про поновлення на військовій службі (т. 2 а.с. 9-11).

01.04.2025 представник відповідача-1 подав клопотання, в яких навів додаткові пояснення, в тому числі щодо скасування наказу Головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 26.10.2024 № 1416 (т. 2 а.с.21-23).

03.04.2025 позивач подав пояснення, в яких, серед іншого, знову наголосив, що скасування пункту 4 наказу Головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 26.10.2024 № 1416 не відновило його порушене право, оскільки накази командира В/ч НОМЕР_1 від 16.11.2024 №329 та від 16.11.2024 № 367 не скасовані (т. 2 а.с.58-62).

Відповідно до частини третьої статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, розгляд клопотання представника відповідачів-2-3 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог проведено у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні вказаного клопотання належить відмовити з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Головнокомандувачем ЗСУ видано наказ (по особовому складу) від 26.10.2024 №1416, пунктом 4 якого полковника ОСОБА_1 , заступника начальника центру з психологічної підтримки персоналу- начальника групи психологічної підтримки персоналу В/ч НОМЕР_1 , звільнено із займаної посади і призначено до 67 запасної роти НОМЕР_3 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ офіцером резерву (т. 1 а.с. 7, 43, 62, 95).

На підставі вказаного наказу Головнокомандувача ЗСУ 16.11.2024 командиром В/ч НОМЕР_1 видано наказ (з адміністративно-господарської діяльності) №329 «Про прийняття і здавання справ та посади заступника командира військової частини з психологічної підтримки персоналу начальника групи» (т. 1 а.с. 63-64) та наказ (по стройовій частині) №367, відповідно до якого позивача вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби, з 16.11.2024 виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення (т. 1 а.с. 65).

В подальшому, 20.05.2025 Головнокомандувачем ЗСУ видано наказ (по особовому складу) №118, відповідно до пункту 14 параграфу 3 якого пункт 4 наказу Головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 26.10.2024 №1416 про призначення полковника ОСОБА_1 офіцером резерву 67 запасної роти НОМЕР_3 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ скасовано як нереалізований (т. 1 а.с. 243, т. 2 а.с. 4).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Тобто для застосування такої підстави для закриття провадження у справі (у даному випадку в частині позовних вимог) необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких рішень, дій або бездіяльності протиправними. При цьому, відповідне усунення порушень має бути здійснено суб`єктом владних повноважень самостійно та в обсязі, який дає підстави для висновку про повне відновлення порушених прав позивача, з яким останній погоджується.

Суд звертає увагу на те, що дійсно Головнокомандувачем ЗСУ згідно пункту 14 параграфу 3 наказу (по особовому складу) від 20.05.2025 №118 скасовано пункт 4 наказу Головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 26.10.2024 №1416 про призначення позивача офіцером резерву 67 запасної роти НОМЕР_3 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ як нереалізований.

В той же час суд наголошує, що, окрім визнання протиправним та скасування наказу Головнокомандувача ЗСУ від 26.10.2024 №1416 (по особовому складу) позивачем заявлено і інші вимоги, а саме: визнання протиправними та скасування наказів командира В/ч НОМЕР_1 від 16.11.2024 №329 та від 16.11.2024 №367 про виключення зі його списків військової частини, поновлення позивача на посаді заступника начальника центру з психологічної підтримки персоналу-начальника групи психологічної підтримки персоналу В/ч НОМЕР_1 з 16.11.2024, зобов`язання командування В/ч НОМЕР_1 включити його до усіх видів забезпечення з 16.11.2024, зобов`язання В/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У свою чергу, у додаткових поясненнях від 11.03.2025 та від 03.04.2025 позивач наголосив, що скасування пункту 4 наказу Головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 26.10.2024 № 1416 не відновило його порушене право, оскільки накази командира В/ч НОМЕР_1 від 16.11.2024 №329 та від 16.11.2024 № 367, які були прийняті на підставі такого наказу від 26.10.2024 № 1416, не скасовані, та він на попередній посаді не поновлений, як наслідок не включений до усіх видів забезпечення В/ч НОМЕР_1 , грошове забезпечення не отримує, а тому заперечив щодо закриття провадження у справі у вказаній частині позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідачів Генерального штабу ЗСУ та Головнокомандувача ЗСУ про закриття провадження у справі в частині позовних вимог на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України, оскільки Головнокомандувачем ЗСУ не було виправлено оскаржуваних порушень і не відновлено ті права та інтереси, про які заявив позивач у позовній заяві, та на захист яких спрямовано подання цього позову.

Керуючись статтями 238, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Генерального штабу Збройних Сил України та Головнокомандувача Збройних Сил України про закриття провадження у справі в частині позовних вимог в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Генерального штабу Збройних Сил України, Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя О. О. Андрусенко