Справа № 420/17205/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/17205/23

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Єщенка О. В.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 23.03.2023 доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова №713).

Зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити з 23.03.2023 ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, відповідно до Постанови №713, з урахуванням раніше виплачених сум.

Дане судове рішення не оскаржувалось та набрало законної сили у жовтні 2023 року.

16.01.2025 адвокат Єрьоміна В. А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю, в якій просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року.

Мотиви даної заяви полягають у тому, що, при перерахунку пенсії позивача, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року, відповідачем не було здійснено перерахунок та виплату пенсії у розмірі 2000 грн, відповідно до Постанови №713, що підтверджується розрахунком станом на 01.11.2024.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року заяву адвоката Єрьоміної В. А. повернуто заявнику без розгляду.

Повертаючи дану заяву, суд першої інстанції керувався частиною 2 статті 167 КАС України, яка передбачає, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Суд першої інстанції поважав подану адвокатом заяву про встановлення судового контролю очевидно безпідставною та необґрунтованою, оскільки надані докази не свідчать про те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року не виконано суб`єктом владних повноважень.

Не погоджуючись з указаною ухвалою суду, адвокат Єрьоміна В. А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити заяву про встановлення судового контролю для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Скаржниця указує на те, що суд першої інстанції взагалі не дослідив її аргументи, які викладені в заяві про встановлення судового контролю, незважаючи на представлений розрахунок пенсії її довірителя станом на 01.11.2024.

Понад те, на переконання скаржниці, суд не позбавлений можливості витребувати у ГУ ПФУ в Одеській області пояснення та розрахунки, що підтверджують виконання або невиконання судового рішення.

Адвокат зазначає, що у заяві про встановлення судового контролю наведено, що при перерахунку пенсії позивача, пенсійним органом не здійснено перерахунок та виплату пенсії з урахуванням щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, відповідно до Постанови №713, що підтверджується розрахунком станом на 01.11.2024.

Вказані обставини, за ствердженням скаржниці, залишились поза увагою Одеського окружного адміністративного суду, що призвело до передчасності висновків про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

ГУ ПФУ в Одеській області, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає про її необґрунтованість та безпідставність, а тому просить відмовити в задоволенні апеляції.

Мотиви відзиву полягають у тому, що пенсійний орган виконав рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09. 2023, шляхом проведення перерахунку та встановлення щомісячної доплати в сумі 2000 грн, згідно Постанови №713.

Щодо виплати заборгованості, яка виникла на підставі вказаного рішення, ГУ ПФУ в Одеській області наголошує на відсутності коштів, що є поважною підставою для невиконання судового рішення, в частині виплати заборгованості за рішенням суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України, враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд апеляційної скарги за їх участю, скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Згідно статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Отже, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури виконання рішень суду.

Відповідно до частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

У відповідності до положень частини 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Частини 1-3 статті 382-1 КАС України передбачають, що суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

З аналізу викладених норм вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 по справі №826/9960/15.

Зі змісту оскаржуваної ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 випливає, що суд не розглядав подану адвокатом заяву про встановлення судового контролю, вважаючи, що вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

Підставою для таких висновків як відзначив суд, являється відсутність доказів про те, що суб`єктом владних повноважень рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 не виконано.

Колегія суддів вважає необґрунтованою таку позицію суду, оскільки в адміністративних справах обов`язок щодо доказування покладається на відповідача. У межах даної справи це ГУ ПФУ в Одеській області.

Саме пенсійний орган повинен надати докази виконання судового рішення, а не позивач.

Є доречним аргумент скаржниці, що суд не позбавлений можливості витребувати у ГУ ПФУ в Одеській області пояснення та розрахунки, що підтверджують виконання або невиконання судового рішення.

За правилами частин 1 та 4 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

А суд, у свою чергу, вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала не відповідає ознакам законності та обґрунтованості, є підстави для задоволення апеляції та її скасуванні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Порушення норм процесуального права виразилося у порушенні судом першої інстанції принципу офіційного з`ясування обставин справи.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Доповідач суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя О. В. Єщенко