Справа № 538/1934/24
Суддя: Бондарь В. А.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 538/1934/24
Номер провадження 2-а/538/7/25
02 квітня 2025 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Бондарь В.А.,
за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиці Полтавської області адміністративну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Розум Олега Вікторовича до Головного управління Національної поліції в Одеській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -
в с т а н о в и в:
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Розум О.В. звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області прохаючи скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.09.2024 року серії ЕНА № 3105754, винесену за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування позову зазначив, що 22.09.2024 року відповідачем в особі поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 4 (м. Южне) Одеського районного управління поліції ГУНП в Одеській області Рудковського С.А. відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3105754 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Згідно винесеної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення п. 31.4.5 ПДР (керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності колес і шин).
Як зазначає представник позивача, що в порушення приписів ч. 5 ст. 285 КУпАП посадова особа, яка виносила постанову, не вручила її копію позивачу на місці вчинення правопорушення.
Сторона позивача вважає, що дана постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню виходячи з наступного.
Дійсно, 22.09.2024 року о 11.20 год позивач керував автомобілем DAF XF 95.480 н.з. НОМЕР_1 та рухався на 40-му км а/д М28 с. Воронівка Одеської області. В цей час останній був зупинений працівником Укртрансбезпеки, який в межах своєї компетенції перевірив документи на вантаж та повідомив, що порушень не виявлено. Поряд перебували також працівники поліції, які підійшовши до позивача повідомили, що ліва задня шина тягача має пошкодження, що є порушенням п. 31.4.5 ПДР. Позивач з даного приводу дав пояснення, що перед виїздом він оглядав тягач і причіп, однак жодних механічних пошкоджень, в тому числі й шин, виявлено не було. Вказане пошкодження могло виникнути безпосередньо перед зупинкою працівниками Укртрансбезпеки, оскільки стан дорожнього покриття даної ділянки дороги перебуває у незадовільному стані, а саме з бетону стирчить арматура та наявні глибокі вибоїни. Однак поліцейський Рудковський С.А. не звернув на такі пояснення уваги та виніс відносно позивача оскаржувану постанову.
Представник позивача вказує на те, що з аналізу пп. б п. 31.4.5 ПДР вбачається, що заборона на експлуатацію транспортних засобів поширюється не при будь яких пошкодженнях шин, а лише при пошкодженнях, що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.
Звертає увагу на те, що ліва задня шина тягача, яким керував позивач, дійсно мала незначне вищерблення протектора, однак з даного локального пошкодження не оголювався корд, а також не відбулось розшарування каркаса шини чи відшарування протектора і боковини.
Представник позивача вважає, що з такою несправністю транспортного засобу на позивача не розповсюджувалась заборона його керуванням, то інкріміноване позивачу порушення пп. б п. 31.4.5 ПЖДР не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Крім того, працівники поліції взагалі не здійснювали зупинку транспортного засобу, а підійшли до автомобіля, який перебував у нерухомому стані. Доказів руху автомобіля з механічними пошкодженнями шини під керуванням позивача, останньому не надали.
Вважає, що постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.
В судове засідання позивач та представник позивача не з"явилися, але від представника позивача надійшло клопотання про слухання справи без їх участі, позов підтримують.
Представник відповідача в судове засідання не з"явився по невідомим причинам, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
13.11.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Дмитрієнко К.В. просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, так як позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Зазначає, що згідно рапорту поліцейського зазначені обставини за яких було зупинено ТЗ, відповідно до вимог КУпАП було проведено розгляд справи, було зачитано права та об`язки, зафіксовано на відео пошкодження на колесах. Крім того зазначає, що поліцейський неодноразово намагався роз`яснити позивачу усі права та обов`язки. Проте в діях ОСОБА_1 вбачалася явна зневага до працівників поліції, позивач перебивав праціника поліції, ігнорував та висловлювався нецензурною лайкою в бік посадових осіб.
Після чого було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, серія ЕНА № 3105754 від 22.09.2024 року, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Вважає, що поліцейські діяли відповідно до чинного законодавства.
За відсутності учасників процесу розгляд адміністративної справи здійснено в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
За пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Судом встановлено, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3105754 від 22.09.2024 року, 22.09.2024 року о 11 год 20 хв на 40-му км а/д М28 с. Воронівка Одеської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF XF 95.480 н.з. НОМЕР_1 , який має технічні несправності шин, чим порушив п. 31.4.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
У відповідності до вимог ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність зокрема за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності та вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 3 ст. 9 КАС України визначено те, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 1 та ч 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Представник позивача при обґрунтуванні позовних вимог, посилається на відсутність самого факту порушення позивачем вимог пп. б п. 31.4.5 ПДР України, за порушення яких ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до змісту пп. б п. 31.4.5 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів, зокрема у випадку, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви, тощо), що оголюють корд, а також рошарування каркаса, відшарування протектора і боковини.
З аналізу наведеної норми вбачається, що заборона на експлуатацію транспортних засобів поширюється не при будь яких пошкодженнях шин, а лише при пошкодженні, що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.
Водночас, відповідачем не надано доказу про обставину руху транспортного засобу DAF XF 95.480 н.з. НОМЕР_1 та його зупинку працівниками поліції. На відеофайлах, долучених представником відповідача, рух вантажівки DAF XF 95.480 н.з. НОМЕР_1 не зафіксований, коли під`їхали працівники поліції зазначений транспортний засіб перебував у нерухомому стані, а позивач перебував за межами кабіни водія.
Також, на відофайлах, наданих представником відповідача, відсутня фіксація локальних пошкоджень шин, що оголюють корд, чи розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідачем не надано суду переконливих доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку він встановив наявність адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА № 3105754 від 22.09.2024 року не підтверджена жодним доказом, та складена з порушенням норм КУпАП і тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.
Керуючись ст. ст. 6, 17, 19, 243, 246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 9, 10, 33, 121, 213, 222, 251, 280, 287 - 289 КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію», Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті", суд, -

ПозовОСОБА_1 - адвоката Розум Олега Вікторовича до Головного управління Національної поліції в Одеській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.09.2024 року серії ЕНА № 3105754, винесену за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а провадження по справі закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Лохвицького
районного суду В.А. Бондарь