Справа № 520/2116/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 р. № 520/2116/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана П.Сагайдачного про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 08.11.24 №110-КС начальника Національної академії сухопутних військ мені ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що наказ від 08.11.24 №110-КС начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана П.Сагайдачного є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки чинним законодавством не передбачено призов шляхом мобілізації осіб віком до 25 років, які не пройшли базової загальновійськової підготовки (БЗВП). А особи, котрі пройшли БЗВП не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку військовозобов`язані, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" чи базову військову службу. Також, посилався на те, що відповідачем не дотримано порядку відрахування курсантів, оскільки ані бесіди з позивачем не здійснювалось, ані розгляду його питання на вченій раді ВВНЗ не було.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивача відраховано з числа курсантів Національної академії начальником академії в межах наданих йому повноважень, на підставі рапорту позивача, поданого у встановленому порядку, через його небажання продовжувати навчання. Звільненню позивача передували особисті бесіди з ним проведені начальником інституту ракетних військ і артилерії та начальником Національної академії. Випадок відрахування позивача з числа курсантів Національної академії розглянутий Вченою радою Національної академії. Відтак, відповідач вважає, що позивача відраховано в порядку та у спосіб, що прямо передбачений чинним законодавством України.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

28.09.2024 між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі Національної академії сухопутних військ ім.Г. Петра Сагайдачного укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ курсантами вищого військового навчального закладу, військового підрозділу закладу вищої освіти.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі Національна академія) від 28.09.2024 № 95-КС позивача зараховано на перший курс денної форми навчання та призначено курсантом навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії Національної академії.

Наказом начальника Національної академії від 28.09.2024 № 351 позивача зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення.

Як зазначено у відзиві на позов, відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 15.08.2024 № Д-321/85/дск, факультет ракетних військ і артилерії Національної академії перетворено в інститут ракетних військ і артилерії Національної академії.

07.11.2024 позивач звернувся з рапортом до начальника курсу про відрахування його з числа курсантів Національної академії через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням).

Наказом №110-КС від 08.11.2024 (по особовому складу) начальника Національної академії сухопутних військ ім.Г.Сагайдачного курсанта ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів І курсу через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), достроково розірвано контракт, звільнено із займаної посади та призначено стрільцем-регулювальником комендантського відділення комендантського взводу комендантської роти міжнародного центру миротворчості та безпеки.

Наказом начальника Національної академії від 08.11.2024 № 409 позивач з 08.11.2024 виключений зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення.

Позивачу вручено припис від 08.11.2024 № 2041, згідно з яким йому 08.11.2024 належало прибути до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2024 № 329 позивач прибув та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 - 08.11.2024. Як підставу його видання в наказі зазначено припис Національної академії від 08.11.2024 № 2041.

Не погоджуючись з наказом №110-КС від 08.11.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно із ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статті 106 Конституції України, Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 2 Закону № 2232-XII громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається:

1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;

2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону № 2232-XII, контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі їх відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського, сержантського або старшинського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються під час проведення мобілізації та дії воєнного стану до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Питання відрахування курсантів вищих військових навчальних закладів врегульовано Інструкцією про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 № 490, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі Інструкція № 490).

Відповідно до п. 3.1 Інструкції № 490, відрахування курсантів, що не мають офіцерських звань, здійснюється з першого курсу начальником вищого військового навчального закладу.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.8 Інструкції № 490 курсант першого курсу може бути відрахований з вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання.

Підставою для відрахування курсанта (слухача) через небажання продовжувати навчання є його рапорт, поданий у встановленому порядку.

Відповідно до п. 3.10 Інструкції № 490, з метою запобігання необ`єктивності в розгляді питань, відрахуванню кожного курсанта (слухача) повинна передувати особиста бесіда керівників вищого військового навчального закладу та факультету. І тільки тоді, коли ця робота не дала позитивних результатів, приймається рішення про відрахування курсанта (слухача).

Відповідно до п. 3.11 Інструкції № 490, при вирішенні питання про відрахування курсантів (слухачів) кожен випадок відрахування (крім відрахування за станом здоров`я, сімейними обставинами, звинувачувальним вироком суду) обов`язково розглядається на вченій раді вищого військового навчального закладу.

У спірних правовідносинах, позивача відраховано з числа курсантів Національної академії наказом начальника Національної академії від 08.11.2024 № 110-КС, що узгоджується з положенням п. 3.1 Інструкції № 490.

Матеріалами справи підтверджено, що після подання позивачем рапорту щодо відрахування з числа курсантів, 07.11.2024 з ним проведено бесіди:

- начальником 23 навчального курсу інституту ракетних військ і артилерії Національної академії капітаном ОСОБА_3 в присутності заступника начальника курсу з морально-психологічного забезпечення 23 навчального курсу інституту ракетних військ і артилерії Національної академії капітана ОСОБА_4 , що підтверджується копією аркушу бесіди, з підписом позивача про ознайомлення;

- начальником інституту ракетних військ і артилерії Національної академії полковником Дзюбою А.О. в присутності заступника начальника інституту з психологічної підтримки персоналу підполковника Ліщука Р.В. та начальника 23 навчального курсу інституту ракетних військ і артилерії Національної академії капітана Матейка О.С., що підтверджується копією аркушу бесіди, з підписом позивача про ознайомлення;

- тимчасово виконуючим обов`язки начальника Національної академії полковником Марченком Я.В. в присутності заступника начальника інституту з психологічної підтримки персоналу інституту ракетних військ і артилерії Національної академії підполковника Ліщука Р.В. та помічника начальника академії з правової роботи начальника юридичної групи Національної академії полковника юстиції Куцака В.П.

Під час вище перелічених бесід позивач своє небажання навчатися та бажання бути відрахованим підтвердив.

Таким чином, перед відрахуванням позивача з ним проведено бесіди начальником навчального курсу, начальником інституту та начальником Національної академії, а тому твердження позивача щодо непроведення з ним таких бесід суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, після проведених з позивачем бесід, питання відрахування позивача з числа курсантів Національної академії розглянуто на засіданні Вченої ради інституту ракетних військ і артилерії Національної академії та засіданні Вченої ради Національної академії, що підтверджується витягами з протоколу № 2 від 07.11.2024 та з протоколу № 6 від 08.11.2024.

За результатами розгляду питання Вченою радою інституту ракетних військ і артилерії Національної академії та Вченою радою Національної академії прийнято рішення клопотати перед начальником Національної академії про відрахування позивача з числа курсантів Національної академії.

Таким чином, випадок відрахування позивача з числа курсантів Національної академії розглянутий Вченою радою Національної академії, що спростовує твердження позивача щодо нерозгляду питання його відрахування з числа курсантів Національної академії Вченою радою Національної академії.

Окрім того, у власноручно написаному рапорті позивачем вказано, що йому доведено інформацію про подальше проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону № 2232-XII.

За текстом вище зазначеного рапорту позивач просить, після дострокового розірвання з ним контракту та відрахування з числа курсантів, направити його до військової частини для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Також, у рапорті позивачем вказано, що претензій до командування Національної академії щодо дострокового розірвання ним контракту він не має.

Відповідно до наказу начальника Національної академії від 08.11.2024 №110-КС позивач відрахований з числа курсантів першого курсу через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) та, відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону № 2232-XII вважається таким, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період і був призначений стрільцем-регулювальником комендантського відділення комендантського взводу комендантської роти військової частини НОМЕР_1 .

Наказом начальника Національної академії від 08.11.2024 № 409 позивач з 08.11.2024 виключений зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а з котлового з сніданку 09.11.2024.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону № 2232-XII, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, а також закладів фахової передвищої військової освіти та військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є окремими самостійними видами військової служби.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що на момент відрахування з числа курсантів Національної академії позивач вже проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів в силу приписів ч. 11 ст. 25 Закону № 2232-XII і після відрахування Позивача з числа курсантів Національної академії останньому змінено вид військової служби відповідно до імперативних приписів ч. 11 ст. 25 Закону № 2232-XII, а не окремо здійснено його призов під час мобілізації на особовий період.

Позивач призначений стрільцем-регулювальником комендантського відділення комендантського взводу комендантської роти військової частини НОМЕР_1 та направлений до військової частини для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період в порядку та у спосіб, що прямо передбачений чинним законодавством України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2024 № 329 позивач прибув та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 08.11.2024.

Згідно з рапортом позивача від 09.11.2024 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2024 № 330, позивач посаду стільця-регулювальника комендантського відділення комендантського взводу комендантської роти військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2024 № 330 позивач ввечері 09.11.2024 поступив на лікування до КНП Новояворівська лікарня імені Юрія Липи в ургентному порядку.

11.11.2024, під час звірки з медичними установами виявлено відсутність позивача в лікувальному закладі. Пошукові заходи позитивних результатів не дали.

Позивач відсутній на військовій службі з 11.11.2024, його місце перебування невідоме.

За фактом самовільного залишення солдатом ОСОБА_1 медичного закладу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2024 № 1669-АД проведено службове розслідування.

На виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2024 № 305-ОД Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення медичного закладу військовослужбовцем призваним за мобілізацією солдатом ОСОБА_1 20.11.2024 надіслано повідомлення про злочин до ТУ ДБР, розташованого у місті Львові.

06.12.2024 за вищевказаним фактом ТУ ДБР, розташованим у місті Львові, внесено відомості до ЄРДР за ознаками в діях ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 (самовільне залишення військової частини або місця служби в умовах воєнного стану) КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР, наявним в матеріалах справи.

Отже, позивач самовільно залишив місце служби, відсутній на військовій службі з 11.11.2024 та базової загальновійськової підготовки не пройшов в зв`язку самовільним залишенням військової частини.

Доводи позивача про те, що він не підлягає призову шляхом мобілізації, оскільки не пройшов базової загальновійськової підготовки та не досяг 25-річного віку, суд відхиляє, оскільки у даному випадку, окремо призов позивача під час мобілізації, на особливий період, не здійснювався. Після відрахування з числа курсантів Національної академії, за власноручно написаним рапортом, позивачу змінено вид військової служби відповідно до імперативних приписів ч. 11 ст. 25 Закону № 2232-XII.

Крім того, у власноручно написаному рапорті позивачем вказано, що йому доведено інформацію про подальше проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону № 2232-XII.

За текстом вище зазначеного рапорту позивач просить, після дострокового розірвання з ним контракту та відрахування з числа курсантів, направити його до військової частини для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наказ від 08.11.24 №110-КС начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана П.Сагайдачного про відрахування позивача з числа курсантів І курсу через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), дострокове розірвання контракту, звільнення із займаної посади та призначення стрільцем-регулювальником комендантського відділення комендантського взводу комендантської роти міжнародного центру миротворчості та безпеки, є правомірним, прийнятим в порядку та у спосіб, що прямо передбачений чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.04.2025, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко