Справа № 460/3826/25
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2025 року м. Рівне №460/3826/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ"

доНаціонального агентства з акредитації України
про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" (далі по тексту позивач) до Національного агентства з акредитації України (далі по тексту відповідач, НААУ) про визнання протиправним та скасування рішення Національного агентства з акредитації України від 20.02.2025, яким вирішено тимчасово зупинити з 24 лютого 2025 року дію атестата про акредитацію ООВ №201338, дійсного з 13 вересня 2022 року до 12 вересня 2027 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийняття відповідачем рішення від 20.02.2025 було здійснено з порушенням вимог Закону України "Про адміністративну процедуру", який регламентує порядок здійснення такої адміністративної процедури, як акредитація, зокрема позачергова оцінка. Вказує, що відповідачем було позбавлено позивача права бути заслуханим адміністративним органом до моменту прийняття негативного рішення щодо нього, крім того, відповідачем не було вручено наказу і документів на підставі яких було призначено проведення позачергової оцінки позивача, чим також було позбавлено його можливості знати щодо чого саме він може надати пояснення або спростування. Наголошує на тому, що в супереч ст.72 Закону України "Про адміністративну процедуру" рішення від 20.02.2025 не містить всієї інформації, яка повинна бути вказана в такому акті, зокрема, у мотивувальній частині не зазначено посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу, а деякі твердження, наведені у оскаржуваному рішенні, є недостовірними. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими КАС України для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 цього Кодексу.

Відповідач подав відзив на позов в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Свої заперечення аргументує тим, що прийняття рішення від 20.02.2025 було здійснено в межах функцій, наданих відповідачу Законом України "Про акредитацію органів з оцінки відповідності" з урахуванням фактів, встановлених Офісом Генерального прокурора, про які було повідомлено відповідача листом від 04.12.2024 за №31/1/3-40213-21 з наданням протоколу огляду від 03.12.2024, та після проведення позачергової оцінки на підставі наказу НААУ від 10.01.2025 №4од "Про проведення позачергової оцінки". Вказує, що випробувальна лабораторія не надала під час оцінювання доказів підтвердження випробувань автомобілів, про які мова іде у листі Офісу Генерального прокурора, що стало підставою для подання керівником групи аудиторів службової записки, яка разом з актом проведення оцінки на місці від 10.02.2025 була передана на розгляд Комісії НААУ з питань, пов`язаних з діяльністю органів з оцінки відповідності, яка за результатами їх розгляду та заслуховування керівника групи аудиторів прийняла рішення рекомендувати директору НААУ винести рішення про тимчасове зупинення дії атестату про акредитацію Випробувальної лабораторії ТОВ "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" атестат про акредитацію №201338, з підстав вчинення грубого порушення своїх обов`язків органом з оцінки відповідності. Також наголошує, що позивач не скористався своїм правом та не оскаржив рішення НААУ до Комісії з апеляцій, що могло б прояснити для позивача суть порушень, а також стверджує, що такими діями позивач сам позбавив себе можливості бути заслуханим. Вказує, що відповідач приймав рішення згідно з Законом України "Про акредитацію органів з оцінки відповідності", а також з дотриманням процедур, встановлених розділом 7.7. ДСТУ EN/IEC 17011:2019, пункту 8.2.8, 8.5 Порядку акредитації, настанови з управління та відповідно до затверджених наказом НААУ форм документів. Просить у задоволенні позову відмовити.

05.03.2025 відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 07.03.2025 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

17.03.2025 відповідач подав до суду заяву, у якій просить допитати у якості свідка начальника відділу акредитації лабораторій з випробувань у сфері транспорту НААУ ОСОБА_1 та заяву, у якій просить залучити Офіс Генерального прокурора до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача..

Позивач надіслав суду свої заперечення проти заяви про виклик свідка та заяви про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Офісу Генерального прокурора.

Ухвалами суду від 20.03.2025 у задоволенні заяв відповідача про виклик свідка та залучення Офісу Генерального прокурора як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відмовлено.

Позивач подав відповідь на відзив в якій наводить схожі за змістом позову доводи та аргументи.

Від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначено про не надання позивачем доказів того, що випробування транспортних засобів щодо яких іде мова у рішенні здійснювалися за адресою іншої дільниці, а також наведено інші доводи, схожі за змістом відзиву.

Позивачем подано до суду додаткові письмові пояснення по справі у яких спростовуються доводи відповідача, викладені у запереченнях.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд враховує наступне.

Відносини, пов`язані з акредитацією національним органом України з акредитації органів з оцінки відповідності, у тому числі іноземних органів з оцінки відповідності, та поширюється на органи виконавчої влади, національний орган України з акредитації та органи з оцінки відповідності незалежно від форми власності регулюються Законом України "Про акредитацію органів з оцінки відповідності" від 17.05.2001 №2407-III (далі - Закон України №2407-III).

Абзац другий статті 1 Закону України №2407-III дає визначення поняттю "акредитація органів з оцінки відповідності" (далі - акредитація) як засвідчення національним органом України з акредитації того, що орган з оцінки відповідності відповідає вимогам національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами або вимогам міжнародних чи європейських стандартів, та у разі необхідності будь-яким додатковим вимогам щодо акредитації у відповідних сферах для провадження визначеної діяльності з оцінки відповідності, а терміну "оцінка" як процесу оцінювання компетентності органу з оцінки відповідності у визначеній сфері акредитації, що здійснюється національним органом України з акредитації на основі визначених стандартів та/або інших нормативних документів.

Статтею 3 Закону України №2407-III визначено, що законодавство України у сфері акредитації складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у цій сфері. Відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів з акредитації регулюються Законом України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Діяльність з акредитації відповідно до ст.5 Закону України №2407-III базується на таких основних принципах: забезпечення рівності прав, законних інтересів усіх заінтересованих сторін; загальнодоступності та неупередженості проведення робіт з акредитації; прозорості діяльності з акредитації; професійної компетентності виконавців робіт; добровільності акредитації; забезпечення участі органів виконавчої влади та громадських організацій на паритетній основі; застосування гармонізованих з міжнародними та європейськими стандартами вимог щодо акредитації; дотримання суспільних інтересів; конфіденційності інформації, отриманої в процесі акредитації.

Акредитація здійснюється відповідно до вимог, установлених законодавством у сфері акредитації, національними стандартами з питань акредитації, гармонізованими з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, а також іншими документами з питань акредитації, прийнятими національним органом України з акредитації, міжнародними та європейськими організаціями з акредитації. Перелік назв і позначень таких актів та документів, тексти нормативно-правових актів з питань акредитації, а також тексти інших документів з питань акредитації, прийнятих національним органом України з акредитації, оприлюднюються на веб-сайті національного органу України з акредитації в Інтернеті.

Статтею 6 Закону України №2407-III визначено, що акредитація здійснюється національним органом України з акредитації. Національний орган України з акредитації є державною організацією, яка утворюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, та провадить некомерційну господарську діяльність без мети одержання прибутку. Положення про національний орган України з акредитації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку.

Основними функціями національного органу України з акредитації є: акредитація органів з оцінки відповідності, в тому числі прийняття рішень про акредитацію, відмову в акредитації, розширення та обмеження сфери акредитації, тимчасове зупинення і поновлення дії та скасування атестата про акредитацію; проведення моніторингу за відповідністю акредитованих ним органів з оцінки відповідності вимогам акредитації (далі - моніторинг) шляхом здійснення нагляду, проведення повторних, позачергових та інших оцінок; затвердження: порядку здійснення акредитації, програм робіт з акредитації; порядку проведення моніторингу; порядку розгляду скарг, пов`язаних з діяльністю акредитованих органів з оцінки відповідності; кваліфікаційних вимог, порядку та правил атестації персоналу з акредитації; складу атестаційної комісії персоналу з акредитації; організація відбору, навчання, підготовки та атестації персоналу з акредитації, залучення його до проведення робіт з акредитації; ведення реєстру акредитованих органів з оцінки відповідності та реєстру персоналу з акредитації; участь у роботі з гармонізації нормативно-правових актів, національних стандартів та інших документів з питань акредитації з міжнародними та європейськими правилами і стандартами, які визначають вимоги до національного органу України з акредитації та акредитованих органів з оцінки відповідності; організація науково-дослідних робіт у сфері акредитації; організація інформаційного забезпечення з питань акредитації.

21.08.2023 наказом Мінекономіки затверджено Положення про Національне агентство з акредитації України (ідентифікаційний код 26196207), відповідно до пункту 1 якого визначено, що Національне агентство з акредитації України є національним органом України з акредитації органів з оцінки відповідності, державною організацією, яка належить до сфери управління Міністерства економіки України та провадить некомерційну господарську діяльність. Згідно з пунктом 2 вказаного Положення відповідач у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Мінекономіки та цим Положенням.

Згідно з пунктом 8 Положення основними функціями НААУ відповідно до мети діяльності є: акредитація органів з оцінки відповідності, у тому числі прийняття рішень про акредитацію, відмову в акредитації, розширення та обмеження сфери акредитації, тимчасове зупинення і поновлення дії та скасування атестата про акредитацію; проведення моніторингу за відповідністю акредитованих ним органів з оцінки відповідності вимогам акредитації (далі - моніторинг) шляхом здійснення нагляду, проведення повторних, позачергових та інших оцінок; затвердження: порядку здійснення акредитації, програм робіт з акредитації; порядку проведення моніторингу; порядку розгляду скарг, пов`язаних із діяльністю акредитованих органів з оцінки відповідності; кваліфікаційних вимог, порядку та правил атестації персоналу з акредитації; кваліфікаційних вимог, порядку та правил атестації персоналу з акредитації; складу атестаційної комісії персоналу з акредитації; положення про комісію з апеляцій; методичних рекомендацій з питань акредитації; організація відбору, навчання, підготовки та атестації персоналу з акредитації, залучення його до проведення робіт з акредитації; ведення реєстру акредитованих органів з оцінки відповідності та реєстру персоналу з акредитації та ін.

Як вбачається з матеріалів справи НААУ засвідчило компетентність Випробувальної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" відповідно до вимог ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019 (EN ISO/IEC 17025:2017, IDT; ISO/IEC 17025:2017, IDT) у сфері випробування колісних транспортних засобів категорій: N, M, O, L; випробування частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на КТЗ, на підтвердження чого видано атестат про акредитацію, який зареєстровано у Реєстрі 07.02.2022 за №201338, у якому зазначено, що датою первинної акредитації є 10.05.2017, вказано про його дійсність до 09.05.2022 та на зворотній стороні якого наведено перелік підрозділів (дільниць).

13.09.2022 НААУ зареєстровано в Реєстрі за №201338 атестат про акредитацію Випробувальної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" у сфері випробування колісних транспортних засобів категорій: N, M (крім тролейбусів), O, L; випробування частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на КТЗ, в якому зазначено про дійсність атестату до 12.09.2027, а також наведено перелік підрозділів (дільниць), а саме: дільниця №2 за адресою 45638, Волинська обл., Луцький р-н, с.Липини, вул.Рівненська, 51; дільниця №3 за адресою 43006, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Сосюри, 2; дільниця №4 за адресою 33028, м.Рівне, вул.Князя Володимира, 28Б; дільниця №5 за адресою 33017, м.Рівне, вул.Соборна, 444а; дільниця №7 за адресою 79039, м.Львів, вул.Моринецька, 14А; дільниця №8 за адресою 81500, Львівська обл., Городоцький р-н, м.Городок, вул.Львівська, 657а; дільниця №9 за адресою 35600, Рівненська обл., м.Дубно, пров.Мирогощанський, 24; дільниця №12 за адресою 21034, Вінницька обл., Вінницький р-н, с.Зарванці, вул.Хмельницьке шосе, 7-й км; дільниця №13 за адресою 76000, м.Івано-Франківськ, вул.Петлюри Симона, 8Л; дільниця №14 за адресою 82401, Львівська обл., м.Стрий, вул.Наталії Кобринської, 3.

Відповідно до змісту атестата про акредитацію за №201338 його невід`ємною частиною є сфера акредитації, у якій зазначено назву об`єкта (продукції, матеріалу, речовини і т.п.), назву випробувань та (або) характеристик (параметрів), що визначаються, позначення нормативних документів на методи випробувань у розрізі різних дільниць позивача.

13.09.2022 між НААУ та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" і випробувальною лабораторією ТОВ "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" укладено Угоду про акредитацію, якою визначено основні правові, організаційні та економічні засади відносин НААУ та органу з оцінки відповідності. Відповідно до пункту 3.7. такої угоди вона набирає чинності з моменту реєстрації атестата про акредитацію та діє до 12 вересня 2027 року, якщо її не буде розірвано достроково. Сторони не надавали суду доказів розірвання або дострокового припинення такої угоди і судом таких обставин не встановлено.

02.01.2025 відповідач, як національний орган України з акредитації, прийняв наказ №2од "Про проведення позачергової оцінки" щодо проведення позачергової оцінки випробувальної лабораторії ТОВ "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ", пунктом 2 якого встановлено, що позачергова оцінка має бути проведена згідно з вимогами ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019, Політики ЗД-08.00.16, Методики М-08.00.19 та інших документів Системи управління НААУ за випробуванням по визначенню загальної кількості пестицидів.

08.01.2025 листом за №13 позивач звернувся до НААУ з тим, що наказ №2од "Про проведення позачергової оцінки" від 02.01.2025 не містить посилання на звернення центральних органів виконавчої влади, вимог державних контролюючих та правоохоронних органів стосовно проведення позачергової оцінки за діяльністю акредитованих ООВ щодо яких встановлено факт чи наявна інформація про вчинення ООВ грубих порушень в діяльності у сфері акредитації, а також зазначив, що випробувальна лабораторія позивача не здійснює діяльність, пов`язану з випробуванням по визначенню загальної кількості пестицидів, у зв`язку із чим просив надати копію протоколу засідання Комісії з питань, пов`язаних з діяльністю органів з оцінки відповідності від 23.12.2024 №328, посилання на який міститься у наказі №2од від 02.01.2025.

10.01.2025 відповідачем прийнято новий наказ №4од "Про проведення позачергової оцінки", яким наказано провести позачергову оцінку випробувальної лабораторії ТОВ "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ", враховуючи лист вх. НААУ №45-ПО від 04.12.2024. Пунктом 2 наказу №4од від 10.01.2025 встановлено роботу провести згідно з вимогами ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019 "Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій", ЗД-08.00.16 "Політика НААУ щодо моніторингу за відповідністю акредитованих НААУ органів з оцінки відповідності вимогам акредитації шляхом здійснення нагляду, проведення повторних та позачергових оцінок", Методики М-08.00.19 "Організація та проведення моніторингу шляхом здійснення позачергової оцінки акредитованих ООВ" та інших документів Системи управління НААУ у сфері випробування колісних транспортних засобів.

Пунктом 3 наказу №4од від 10.01.2025 відповідач у зв`язку із технічною помилкою скасував Наказ НААУ "Про проведення позачергової оцінки" від 02.01.2025 №2од.

22.01.2025 позивачем (як замовником) укладено з НААУ (як виконавцем) Договір №201338-02-Пз-25 на виконання робіт з моніторингу шляхом позачергової оцінки, відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобов`язався провести роботи з моніторингу за відповідністю акредитованого органу з оцінки відповідності Випробувальної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" вимогам акредитації шляхом здійснення позачергової оцінки, а замовник погодився на його проведення на умовах, передбачених цим договором. Згідно з пунктом 1.2. вказаного договору зміст робіт визначається Кошторисом робіт за договором, який є невід`ємною частиною цього договору, а замовник погоджується на їх проведення на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 8.3. Договору №201338-02-Пз-25 від 22.01.2025 з метою виконання умов цього договору сторони домовились здійснювати листування з наступних електронних адрес: електронна адреса замовника: (п.8.3.1), електронна адреса виконавця: (п.8.3.2).

Згідно з Додатком 1 до Договору №201338-02-Пз-25 від 22.01.2025 сторонами погоджено кошторис робіт за договором, який передбачає такі види робіт: складання програми та інформування про це заявника; призначення групи аудиторів; підготовка та планування оцінки заявника на місці; аналіз наданої документації та результатів попереднього оцінювання; проведення оцінки заявника на місці; аналіз зібраних матеріалів і складання акту оцінки.

З плану оцінки випробувальної лабораторії на відповідність вимогам ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019, затвердженого відповідачем та погодженого позивачем 30.01.2025, слідує, що НААУ визначило наступну область оцінки: нарада групи аудиторів з акредитації; попередня нарада групи аудиторів; система управління та діяльність ВЛ відповідно до вимог стандарту ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019; неупередженість; загальні вимоги; персонал; приміщення та умови довкілля; обладнання; метрологічна простежуваність; вимоги до процесу; аналіз запитів, тендерів та договорів; вибирання, верифікація та валідація методів; поводження із зразками для випробування; технічні записи; забезпечення достовірності результатів; звітування про результати; нарада групи аудиторів з акредитації; послуги ВЛ з випробувань: - колісних транспортних засобів категорій: N, М (крім тролейбусів), O, L, випробування частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на КТЗ. Спостереження: за процесом випробувань КТЗ та його конструкції за вимогами безпеки та екології, а саме: ідентифікація КТЗ, перевірка відповідності маркування, випробування робочої гальмівної системи, визначення її ефективності та характеристик, аварійної та стоянкової гальмових систем, механічного стану керма та сумарного люфту кермового механізму, визначення димності, викидів забруднювальних речовин, шуму, випробування скла та скломатеріалів КТЗ на безпечність (марковання) та світлопропускання, пристроїв освітлення і світлової сигналізації, звукових сигнальних пристроїв згідно сфери акредитації). (інтерв`ю, спостереження за виконанням робіт, вивчення документації, аналіз записів щодо діяльності ООВ, у тому числі протоколів/звітів, вертикальний аудит); виконання ВЛ Політик НААУ; здійснення оцінки технічної та виробничої можливості проведення випробувань (з урахуванням методик випробувань, наявного устатковання, кількості уповноважених виконавців, графіку роботи) щодо спроможності реального здійснення певної кількості випробувань з максимальною завантаженістю ВЛ; результати усунення ВЛ невідповідностей і зауважень, що були виявлені під час останньої оцінки; зміни, що відбулися в статусі та діяльності ВЛ з моменту останньої оцінки; виконання ВЛ Генеральної Угоди між НААУ та ВЛ; впровадження ВЛ обов`язкових документів EA/ILAC; проведення перевірки, чи ВЛ проводить оцінку відповідності у пропорційний спосіб, без покладання зайвого навантаження на суб`єктів господарювання та з належним урахуванням величини підприємства, що замовляє роботи з оцінки відповідності, галузі, в якій воно діє, його структури, ступеня складності технології виробництва відповідної продукції та масового чи серійного характеру виробничого процесу; нарада групи аудиторів з акредитації; підсумкова нарада.

Пункт 1.2. плану оцінки містить положення про те, що оцінка включає перевірку фактів, зазначених у листі ОГПУ (вих. 31/1/3-40213-21 від 04.12.2024 вх. 45-ПО від 04.12.2024).

31.01.2025 першим заступником директора з акредитації НААУ Ю.Ярощуком затверджено Програму нагляду за випробувальною лабораторією, акредитованою на відповідність вимогам ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019, щодо проведення позачергової оцінки Випробувальної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" за адресою Дільниця №4: 33028, м.Рівне, вул.Князя Володимира 28Б. Відомості про ознайомлення із змістом цього документу представників позивача документ не містить.

Зі змісту протоколу попередньої наради по проведенню оцінки на місці органу з оцінки відповідності (ООВ) на відповідність вимогам акредитації, складеного 05.02.2025, вбачається, шо участь у такій нараді за місцем оцінки - м.Рівне, вул.Князя Володимира 28Б, офіс 1, приймали керівник та члени групи аудиторів з акредитації та представники ООВ, за результатами наради вирішено оцінку закінчити 07.02.2025 та в цей же день провести підсумкову нараду.

Відповідно до відомостей Протоколу підсумкової наради по проведенню оцінки на місці органу з оцінки відповідності (ООВ) на відповідність вимогам акредитації Випробувальної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ", складеного 07.02.2024р., вбачається, шо участь у такій нараді за місцем оцінки - м.Рівне, вул.Князя Володимира 28Б, офіс 1, Дільниця №4, приймали керівник і члени групи аудиторів з акредитації та представники ООВ, в ході якої слухали інформацію керівника групи аудиторів ОСОБА_1 щодо: ознайомлення із спостереженнями, що зроблені під час оцінки і переліком невідповідностей, виявлених під час оцінки на місці; висновків групи за результатами оцінки: ООВ Випробувальної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" загалом відповідає встановленим вимогам ДСТУ EN ISO IEC 17025:2019, за винятком зафіксованих невідповідностей, однак остаточне рішення буде прийняте НААУ; можливого проведення повторного оцінювання на місці з метою перевірки ефективності впровадження коригувальних дій ООВ з метою усунення виявлення невідповідностей; під час проведення оцінки на місці було виявлено 12 невідповідностей, кожна з яких оформлена протоколом за встановленою формою; термін усунення виявлених невідповідностей - до 30 календарних днів, починаючи з дня, наступного за останнім днем оцінки; у разі якщо відповідні коригувальні дії органу з оцінки відповідності НААУ визнано недостатніми, то НААУ буде надіслано запит до ООВ стосовно необхідності надання додаткових доказів усунення невідповідностей; термін надання органом з оцінки відповідності додаткових доказів усунення - 10 календарних днів з дати отримання органом з оцінки відповідності листа про визнання недостатніми НААУ даних коригувальних дій.

Крім того, керівником групи аудиторів повідомлено наслідки несвоєчасного подання ООВ коригувальних дій за результатами оцінки на місці або несвоєчасного подання ООВ додаткових доказів усунення невідповідностей, а також саму процедуру усунення зауважень за результатами оцінки на місці.

Протокол Підсумкової наради по проведенню оцінки на місці органу підписано керівником групи аудиторів з акредитації ОСОБА_1, а також містить підпис керівника ООВ Паршутич О.В. на підтвердження інформації про те, що вона ознайомлена з протоколом та отримала один примірник цього протоколу та протоколи невідповідностей.

Позивач не заперечує участі його представників у підсумковій нараді, ознайомлення зі змістом протоколу цієї наради та отримання його примірника і протоколів невідповідності, але наголошує, що вони не містили відомостей про виявлені в діяльності ООВ грубі порушення.

Відповідно до Загального документу «Перелік грубих порушень з боку акредитованого органу з оцінки відповідності» ЗД-08.00.35» редакція 03», затвердженого наказом НААУ від 16.11.2020 №290-Я, відповідачем встановлено вичерпний перелік грубих порушень з боку акредитованого органу з оцінки відповідності, а саме: 1. Посилання органів з оцінки відповідності (далі - ООВ) на акредитацію стосовно тих робіт, на здійснення яких його не було акредитовано; 2. Посилання ООВ на акредитацію у своїх документах та рекламних матеріалах у разі тимчасового зупинення дії атестата про акредитацію або частини сфери акредитації, або у спосіб, що вводить в оману замовників, споживачів, користувачів та інші зацікавлені сторони; 3. Не сплата робіт, пов`язаних з акредитацією та моніторингом; 4. Видача документа про відповідність об`єкта оцінки визначеним вимогам у разі, якщо доведено, що такий об`єкт не відповідає цим вимогам; 5. Видача документа про відповідність об`єкта оцінювання без проведення процедур оцінки відповідності згідно з вимогами на які посилається документ; 6. Встановлення фактів шахрайської поведінки ООВ; 7. Неможливість відтворення записів ООВ про результати робіт з оцінки відповідності протягом п`яти днів; 8. Порушення ООВ принципу неупередженості, визначеному відповідними міжнародними стандартами з акредитації; 9. Необґрунтована відмова ООВ у допуску групи аудиторів з акредитації НААУ до робочих місць і приміщень ООВ, документів, записів, персоналу ООВ тощо для проведення оцінки на місці ООВ (планової, позачергової, тощо); 10. Ненадання ООВ на запит НААУ відомостей щодо результатів діяльності ООВ у сфері оцінки відповідності або надання недостовірної інформації; 11. Порушення з боку ООВ Угоди про акредитацію з НААУ; 12. Порушення Угоди щодо використання знаку ILAC MRA/ IAF MLA

Матеріали справи містять дванадцять протоколів невідповідності, у яких вказано невідповідності, виявлені під час оцінки, а також аналіз обсягу та причин невідповідності і здійснену коригувальну дію, а також документи, що підтверджують, відомості щодо здійснення коригувальної дії. Частина протоколів невідповідностей під номерами №6/12, №7/12, №8/12, №9/12, №10/12, №11/12, №12/12 містить відмітку, що підтверджує усунення позивачем невідповідностей. Сторони не заперечують того, що у протоколах невідповідностей не вказано відомостей про виявлення під час позачергової оцінки будь-якого із порушень, які віднесені наказом НААУ від 16.11.2020 №290-Я до грубих порушень, судом також за наслідками оцінювання таких доказів не виявлено у них інформації про вчинення позивачем грубих порушень.

З Акта про проведення оцінки на місці випробувальної лабораторії на відповідність вимогам ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019, складеного 10.02.2025, вбачається, що позачергова оцінка відповідачем позивача здійснена в період з 05.02.2025 по 07.02.2025 за адресою: 33028, м.Рівне, вул.Князя Володимира, 28Б. Оцінюючи такий доказ суд зазначає, що з його змісту вбачається, що він складений головним аудитором Національного агентства з акредитації України ОСОБА_1, яка підписала його в односторонньому порядку, і такий документ не містить відомостей про ознайомлення з його змістом позивача. Відповідач не заперечує твердження позивача про те, що його не було ознайомлено із змістом Акта про проведення оцінки і про те, що примірник такого акта йому не вручався.

З наданого відповідачем суду витягу з протоколу засідання комісії з питань, пов`язаних з діяльністю органів з оцінки відповідності №331 від 18.02.2025 вбачається, що комісією було заслухано ОСОБА_1 та розглянуто службові записки управління акредитації лабораторій від 11.02.2024 та від 14.02.2024 щодо Випробувальної лабораторії ТОВ "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ", атестат про акредитацію №201338, за наслідками чого було прийнято рішення рекомендувати директору НААУ винести Рішення про тимчасове зупинення дії атестату про акредитацію Випробувальної лабораторії ТОВ "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ", атестат про акредитацію №201338. Зі змісту вказаного документу вбачається, що запрошеною на комісію була лише ОСОБА_1 , позивача та його представників для участі у засіданні не запрошувалося. Вказане не заперечується відповідачем і протилежного судом не встановлено.

20.02.2025 директором НААУ С.Костюком затверджено рішення про тимчасове зупинення дії атестата про акредитацію ООВ або частини його сфери акредитації, з якого вбачається, що воно прийняте на підставі протоколу засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних з діяльністю органів з оцінки відповідності №331 від 18.02.2025 у зв`язку із надходженням до НААУ листа Офісу Генерального прокурора від 04.12.2024 (вх. НААУ №45-ПО від 04.12.2024) з копіями долучених до нього документів, з яких можна було зробити висновки, що видача протоколів випробувань здійснена без проведення випробувань стосовно трьох колісних транспортних засобів, час знаходження яких у приміщенні випробувальної лабораторії орієнтовно склав 2-3 хвилини, що унеможливлює здійснення випробувань за цей часовий проміжок, у зв`язку із чим було проведено позачергову оцінку з 05.02.2025 по 07.02.2025, під час якої було підтверджено факти, зазначені у листі прокуратури, а ВЛ не надала доказів підтвердження випробувань даних автомобілів, що свідчить про вчинення грубих порушень, визначених п.5 Загального документу "Перелік грубих порушень з боку акредитованого органу з оцінки відповідності" ЗД-08.00.35, у зв`язку із чим прийнято рішення тимчасово зупинити з 24 лютого 2025 року дію атестата про акредитацію ООВ №201338, дійсного з 13 вересня 2022 року до 12 вересня 2027 року та зобов`язано ООВ повернути атестат про акредитацію до НААУ в термін до 10.03.2025, а сектору реєстру внести до Реєстру акредитованих ООВ відповідні зміни та направити листи до наступних міністерств і відомств для інформування: Міністерство розвитку громад та територій.

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до п.6.1. "Положення про комісію з апеляцій НААУ" (ЗД-15.00.05), ООВ може подати апеляцію з приводу цього рішення до апеляційної комісії НААУ протягом тридцяти календарних днів з дати отримання рішення у встановленому законодавством порядку.

Не погодившись з рішенням відповідача від 20.02.2025 про тимчасове зупинення дії атестата про акредитацію ООВ, позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Оскільки статтею 3 Закону України №2407-III визначено, що відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів з акредитації регулюються Законом України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, то відповідно оспорюване у цій справі рішення відповідача підлягає до оцінки в тому числі на предмет дотримання, встановлених Законом України "Про адміністративну процедуру" від 17.02.2022 № 2073-IX вимог, з урахуванням особливостей, визначених Законом України №2407-III.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 1 ст.2 Закону України "Про адміністративну процедуру":

- адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації;

- адміністративна справа (далі - справа) - справа, що стосується публічно-правових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом;

- адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб).

Відповідно до сфери дії Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням Закону України №2407-III, прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів з акредитації здійснюється з дотриманням положень цих законодавчих актів, а отже, така акредитаційна процедура як позачергова оцінка і прийняття у зв`язку із цим рішення підпадають під визначення "адміністративна справа", а оскаржуване у цій справі рішення відповідача під визначення "адміністративний акт".

Статтею 4 Закону України "Про адміністративну процедуру" визначено, що принципами адміністративної процедури є: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4) безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9) ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12) гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про адміністративну процедуру" адміністративний орган зобов`язаний у порядку, встановленому законом, забезпечувати реалізацію права особи на доступ до інформації, що пов`язана з прийняттям та виконанням адміністративного акта стосовно неї. Учасник адміністративного провадження має право знати про початок адміністративного провадження та про своє право на участь у такому провадженні, а також право на ознайомлення з матеріалами відповідної справи. Забороняється розголошення наявних у справі відомостей, що відповідно до закону становлять інформацію з обмеженим доступом.

З наведеної норми слідує, що адміністративний орган зобов`язаний надати особі, щодо якої здійснюється адміністративна процедура доступ до інформації, яка пов`язана з прийняттям та виконанням адміністративного акта стосовно неї, в тому числі забезпечити їй право на ознайомлення з матеріалами відповідної справи, при цьому законом не встановлено обмеження у реалізації цього права, а лише заборону на розголошення наявних у такій справі відомостей, у разі, якщо вони відповідно до закону становлять інформацію з обмеженим доступом. Системний аналіз зазначеного правового регулювання дає підстави виснувати, що заборона не поширюється на ознайомлення особи з матеріалами, які стосуються її та матеріалів адміністративної процедури щодо неї, а стосуються виключно подальшого розголошення цією особою відомостей і лише в частині тих відомостей, які відповідно до закону становлять інформацію з обмеженим доступом.

Оцінюючи обставини справи з урахуванням наведеного, суд констатує, що не зважаючи на те, що план оцінки містить положення про те, що оцінка включає перевірку фактів, зазначених у листі ОГПУ (вих. 31/1/3-40213-21 від 04.12.2024 вх. 45-ПО від 04.12.2024), але матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що позивача до або під час процедури позачергової оцінки відповідач ознайомив з їх змістом або зі змістом, документів, що були надані НААУ як підстава для призначення і проведення позачергової оцінки позивача.

Відповідач до початку проведення позачергової оцінки звертався до позивача з листом за вих. № 2-2/4-5924 від 06.12.2024 в якому просив позивача надати засвідчені копії документів, зокрема журнал реєстрації протоколів випробувань колісних транспортних засобів (КТЗ) або відповідний документ, в якому випробувальна лабораторія реєструє випробувані КТЗ та видані протоколи випробувань КТЗ з 22.04.2024 по 10.05.2024, протоколи випробування КТЗ із додатками (фото-/відео-матеріали, роздруківки із гальмівних стендів, газоаналізаторів, димомірів та інші дані первинних спостережень) за період з 22.04.2024 по 10.05.2024, документ системи управління ООВ, який регламентує час виконання випробувань КТЗ. В якості підстави для витребування таких документів відповідач зазначив знеособлену інформацію стосовно надходження до НААУ інформації щодо не дотримання вимог акредитації органом з оцінки відповідності без конкретизації того, яка саме інформація була отримана, від якого органу та щодо яких випадків недотримання вимог акредитації вона стосується.

Позивач листом за вих.№40 від 09.12.2024 звернувся до відповідача з тим, що зміст листа за вих. № 2-2/4-5924 від 06.12.2024 не дає можливості товариству з`ясувати правомірність надіслання такого листа з огляду на відсутність у ньому відомостей про те, що запитувана інформація стосується моніторингу, повідомлено про готовність надати НААУ для огляду за місцезнаходженням ООВ протоколи випробувань КТЗ та надано в якості додатку витяг з Журналу реєстрації заявок та протоколів ВЛ ТОВ "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" за 22.04.2024-10.05.2024 на 118 арк.

Листом вих.№13 від 08.01.2025 позивач звернувся до відповідача з тим, що оскільки Настановою з управління НААУ визначено, що позачергова оцінка проводиться у разі надходження до НААУ звернень центральних органів виконавчої влади, вимог державних контролюючих та правоохоронних органів щодо проведення такої оцінки, то позивач просив відповідача надати йому копію засідання Комісії з питань, пов`язаних з діяльністю органів з оцінки відповідності від 23.12.2024 №328 для того, щоб переконатися у правомірності призначення відповідачем позачергової оцінки. У відповідь на такий лист, відповідач листом за вих. №2-5/5-184 від 10.01.2025 "Щодо позачергової оцінки" повідомив позивачу, що запитуваний ним протокол віднесено до інформації з обмеженим доступом та містить рекомендації лише для працівників та структурних підрозділів НААУ, як і наказ НААУ №2од від 02.01.2025, яким призначено проведення позачергової оцінки позивача, зі змістом якого також не було ознайомлено позивача, що не заперечується відповідачем у поданих ним суду заявах по суті справи.

Лисом за вих.№6-5/5-365 від 20.01.2025 НААУ у відповідь на адвокатський запит вих.№1/25 від 13.01.2025 щодо надання копії Протоколу засідання Комісії з питань, пов`язаних з діяльністю органів з оцінки відповідності від 23.12.2024 №328 та копій документів, які розглядалися на засіданні цієї Комісії та стосувалися позивача та копії наказу НААУ №2од від 02.01.2025, було відмовлено у їх наданні у зв`язку із тим, що такі документи віднесені НААУ до інформації з обмеженим доступом.

Оцінюючи вказані докази кожен окремо та в їх сукупності суд приходить до висновку про те, що відповідачем було обмежено позивача у доступі до інформації, що пов`язана з прийняттям адміністративного акта, а зокрема, з підставами призначення та проведення відповідачем позачергової оцінки позивача, а також порушено право позивача на ознайомлення з матеріалами, які безпосередньо стосуються його в частині обставин, які підлягали перевірці під час позачергової оцінки і щодо яких він міг би надати пояснення та заперечення, а також необхідні документи, з метою спростування відомостей про допущення у його діяльності грубих порушень у сфері акредитації.

Вказаним відповідач фактично призвів до ситуації невизначеності та необґрунтованого обмеження права позивача бути проінформованим та ознайомленим з матеріалами позачергової оцінки, чим порушив вимогу ст.12 Закону України "Про адміністративну процедуру".

Надаючи оцінку наявному в матеріалах справи листу Офісу Генерального прокурора від 04.12.2024 вих.№31/1/3-40213-21, суд зазначає, що його зміст хоча і містить відомості про те, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження органами розслідування зібрано матеріали, з яких вбачається, що відносно трьох вказаних у такому листі колісних транспортних засобів сертифікацію та випробування проведено без фактичного провадження описаних у сертифікаті відповідності випробувань (перевірки технічного стану колісного транспортного засобу), але такий лист не містить попередження прокурором відповідача та його посадових осіб про їх обов`язок не розголошувати повідомлені ним у такому листі і у долучених до нього додатках відомості без його дозволу, як це встановлено ч.2 ст.222 КПК України. Зазначене у зв`язку із положенням ст.12 Закону України "Про адміністративну процедуру" дає підстави для висновку про те, що відповідач не був обмежений у праві та можливості надати позивачу відомості, які необхідні були йому для того, щоб мати можливість надати відповідачу під час позачергової оцінки вичерпну інформацію та копії документів щодо конкретних колісних транспортних засобів, про які вказано у листі Офісу Генерального прокурора від 04.12.2024 вих.№31/1/3-40213-21, але самостійно прийняв рішення не повідомляти позивачу таку інформацію. Суд зауважує, що надання в подальшому Офісом Генерального прокурору листом вих.№31/1/2-18828ВИХ-25 від 04.03.2025 згоди відповідачу на розголошення відомостей досудового розслідування, які містяться у листі від 04.12.2024 вих.№31/1/3-40213-21, не спростовує того, що в матеріалах цієї справи відсутні відомості про те, що Офіс Генерального прокурора повідомляв відповідача про його обов`язок не розголошувати надані йому відомості щодо кримінального провадження, а також того, що зі змісту листа Офісу Генерального прокурора вих.№31/1/2-18828ВИХ-25 від 04.03.2025 вбачається, що він і долучені з ним матеріали були надані відповідачу саме з метою проведення моніторингу акредитованого органу з оцінки відповідності - ТОВ "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" і лист не містить застереження щодо недопущення повідомлення такої інформації позивачу та отримання від нього необхідних пояснень та документів.

Як слідує з Протоколу підсумкової наради по проведенню оцінки на місці органу з оцінки відповідності (ООВ) на відповідність вимогам акредитації Випробувальної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ", складеного 07.02.2024р., у ньому зазначено про те, що групою аудиторів з акредитації було виявлено 12 невідповідностей, кожна з яких оформлена протоколом за встановленою формою, при цьому з наявних в матеріалах справи дванадцяти протоколів невідповідностей вбачається, що у них не міститься інформації, яка б стосувалася колісних транспортних засобів, вказаних у листі Офісу Генерального прокурора вих.№31/1/2-18828ВИХ-25 від 04.03.2025 або викладених у ньому відомостей. Будь-яких відомостей про те, що групою аудиторів під час позачергової оцінки позивача було виявлено грубі порушення, про які зазначається у листі Офісу Генерального прокурора вих.№31/1/2-18828ВИХ-25 від 04.03.2025, Протокол підсумкової наради по проведенню оцінки на місці органу з оцінки відповідності (ООВ) на відповідність вимогам акредитації Випробувальної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" від 07.02.2024 - не містить.

Суд зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що Акт про проведення оцінки на місці випробувальної лабораторії на відповідність вимогам ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019, складений 10.02.2025 головним аудитором ОСОБА_1 , хоча і містить відомості про оцінку дій ООВ, що зазначені у листі ОГП (вих.31/1/3-40213-21 від 04.12.2024р. вх.45-ПО від 04.12.2024р.), але зі змістом цього Акта позивача не було ознайомлено і примірника такого документу йому надано не було, що не заперечується відповідачем.

Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем було повністю позбавлено позивача можливості знати та розуміти, які саме обставини досліджуються під час позачергової оцінки та щодо чого конкретно позивач має надати пояснення та/або копії документів з метою підтвердження правомірності здійснення дій з оцінки відповідності конкретних КТЗ, при тому, що обставини щодо цих КТЗ мали місце не безпосередньо в період здійснення позачергової оцінки, а 29.04.2024 та 07.05.2024.

Будь-яких повідомлень або запитів відповідача на адресу позивача щодо надання пояснень чи копій документів щодо трьох транспортних засобів, про які мова іде у листі Офісу Генерального прокурора вих. №31/1/3-40213-21 від 04.12.2024, ні під час позачергової оцінки, ні в період до моменту прийняття оскаржуваного у цій справі рішення відповідача матеріали справи не містять і судом таких документів здобуто не було, що вказує на те, що позивача було усунено від інформації, яка призвела до прийняття негативного щодо нього рішення.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про адміністративну процедуру" особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, але реалізація цього права безпосередньо залежить від того чи володіє особа відомостями щодо яких саме обставин чи питань вона може надати пояснення та/або заперечення. Крім того, зазначене право не ставиться законодавцем в залежність від будь-яких додаткових умов або від дій особи.

Пунктом 4 ч.1 ст.28 Закону України "Про адміністративну процедуру" встановлено, що учасники адміністративного провадження мають право бути заслуханими адміністративним органом з питань, що є предметом адміністративного провадження, до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес такого учасника.

Оцінюючи обставини справи суд приходить до переконання, що відповідачем було порушено право позивача бути заслуханим і надати пояснення та/або заперечення до моменту прийняття рішення, яке негативно вплинуло на права та інтереси позивача.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що якщо орган з оцінки відповідності бажав бути заслуханим за результатами прийняття рішення щодо нього національним органом з акредитації він мав звернутися до НААУ, адже як ч.1 ст.17, так і пункт 4 ч.1 ст.28 Закону України "Про адміністративну процедуру" містять норму про те, що особа має право бути заслуханою адміністративним органом і надати пояснення та/або заперечення до моменту прийняття адміністративного акта, а не після цього. Закон України №2407-III не містить жодних особливостей щодо процедури заслуховування чи надання пояснень особою щодо якої здійснюється адміністративна процедура акредитації, що свідчить про відсутність встановлених законом особливостей у застосуванні зазначених норм Закону України "Про адміністративну процедуру".

Статтею 47 Закону України "Про адміністративну процедуру" встановлено, що під час підготовки справи до розгляду та вирішення, крім невідкладного розгляду та вирішення справи (стаття 60 цього Закону), адміністративний орган встановлює наявність та достатність матеріалів у справі, а також за необхідності: 1) витребовує додатково документи та відомості, що перебувають у володінні органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, що належить до сфери його управління; 2) залучає до участі в адміністративному провадженні адресата, повідомляє йому правові підстави початку адміністративного провадження та можливі наслідки прийняття адміністративного акта; 3) повідомляє заінтересованим особам про початок адміністративного провадження та про їхні права на участь в адміністративному провадженні; 4) повідомляє учасникам адміністративного провадження порядок ознайомлення з матеріалами справи, їхні права і обов`язки; 5) надає учасникам адміністративного провадження можливість подати документи, клопотання, пояснення та зауваження, довести обставини, що мають значення для вирішення справи; 6) вирішує питання про необхідність залучення до участі в адміністративному провадженні осіб, які сприяють розгляду справи, призначення експертизи, проведення огляду на місці або огляду речей, проведення слухання у справі; 7) виконує інші передбачені законом обов`язки в рамках адміністративного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було залучено позивача після підсумкової наради за місцем проведення позачергової оцінки до участі в адміністративному провадженні, як і не було повідомлено його про можливі наслідки прийняття адміністративного акта, що вбачається зі змісту Протоколу підсумкової наради по проведенню оцінки на місці органу з оцінки відповідності (ООВ) на відповідність вимогам акредитації Випробувальної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" від 07.02.2024, в якому не наведено інформації про такий можливий наслідок як негайне прийняття рішення щодо тимчасового зупинення дії атестата про акредитацію ООВ, а зазначено лише про те, що прийняття рішення про тимчасове зупинення дії атестата про акредитацію може бути у разі несвоєчасного подання ООВ коригувальних дій за результатами оцінки на місці або несвоєчасного подання ООВ додаткових доказів усунення невідповідностей. Зазначене не спростовано відповідачем і судом не встановленого іншого.

Згідно зі ст.52 Закону України "Про адміністративну процедуру" адміністративний орган досліджує обставини, що мають значення для вирішення справи, виходячи з принципів законності та офіційності, а відповідно до ст.53 Закону України "Про адміністративну процедуру" доказами в адміністративному провадженні є будь-які фактичні дані, на підставі яких адміністративний орган у визначеному законодавством порядку встановлює наявність чи відсутність обставини, що має значення для вирішення справи, при цьому засобами доказування в адміністративному провадженні можуть бути: 1) пояснення учасників адміністративного провадження; 2) документи; 3) дані відповідних національних електронних інформаційних ресурсів; 4) результати обробки (перевірки) даних в автоматичному режимі; 5) речі; 6) пояснення свідків; 7) висновки або пояснення експертів, консультації або роз`яснення спеціалістів.

Оцінюючи в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення було прийнято відповідачем лише на підставі наданих йому матеріалів досудового розслідування без використання інших, визначених законодавством способів, покликаних гарантувати дотримання під час прийняття рішення принципів законності та офіційності, а саме без отримання від позивача пояснень з приводу процедури оцінювання конкретних трьох колісних транспортних засобів, про які зазначалося у листі Офісу Генерального прокурора, без опитування свідків, які могли надати підтвердження або спростування повідомленим для відповідача відомостям, тощо.

З приводу вказаного суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи слідчих дій можуть бути визначені як докази в адміністративній справі лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді, а до винесення вироку в рамках кримінального провадження такі докази не можуть вважатись належними доказами в адміністративному судочинстві, оскільки саме при розгляді кримінального провадженні в судовому порядку суд робить висновок про допустимість/недопустимість та врахування/неврахування зібраних доказів у встановленому КПК України порядку (статті 86-87 КПК України). Така ж правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 та Верховним Судом у постановах від 02.04.2025 у справі № 320/19922/23, від 13.02.2025 у справі №820/2867/16. З огляду на вказане, адміністративний суд у цій справі не має правових підстав здійснити оцінку та встановити допустимість чи недопустимість зібраних доказів у встановленому КПК України порядку, а тому суд вважає, що за відсутності вироку у кримінальній справі в якій би було надано оцінку суду матеріалам, зібраним Офісом Генерального прокурора, які були надані ним відповідачу, суд не може вважати такі докази належними у цій справі.

З огляду на те, що інших доказів допущення позивачем грубого порушення під час позачергової оцінки групою аудиторів виявлено не було, про що свідчить Протокол підсумкової наради за місцем позачергової оцінки, складений 10.02.2025, і до матеріалів справи відповідачем не було подано, а судом не було здобуто, то суд приходить до висновку, що рішення відповідача щодо допущення грубого порушення позивачем ґрунтується на припущеннях.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідачу було відомо про наявність у позивача у місті Рівне двох дільниць, на яких він здійснює свою діяльність, за різними адресами, а саме дільниця №4 за адресою 33028, м.Рівне, вул.Князя Володимира, 28Б та дільниця №5 за адресою 33017, м.Рівне, вул.Соборна, 444а (що зафіксовано у атестаті про акредитацію позивача №201338), натомість позачергова оцінка відповідно до матеріалів справи відбувалася виключно за адресою дільниці №4 і групою аудиторів не досліджувалося питання можливості проведення робіт за адресою іншої дільниці. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач не міг здійснювати дії на іншій дільниці, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що таке питання взагалі досліджувалося під час позачергової оцінки. Більше того, позивач був позбавлений інформації про те, щодо яких конкретно випробувань КТЗ йому необхідно надати інформацію, а тому не міг і надати інформацію щодо конкретного місця проведення їх оцінювання, що не спростовано відповідачем належними і допустимими доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачем було порушено адміністративну процедуру в частині забезпечення реалізації права особи на доступ до інформації, що пов`язана з прийняттям та виконанням адміністративного акта стосовно неї.

Оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваного акту, суд також виходить з наступного.

Відповідно до ст.69 Закону України "Про адміністративну процедуру" за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт, вимоги до форми і змісту якого встановлені ст.70 і ст.71 Закону України "Про адміністративну процедуру" .

Статтею 71 Закону України "Про адміністративну процедуру" визначено, що письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин. У вступній частині зазначаються найменування адміністративного органу, дата прийняття адміністративного акта та його реєстраційний номер, відомості в обсязі, достатньому для встановлення особи адресата адміністративного акта, та його контактні дані. Мотивувальна частина адміністративного акта складається згідно з вимогами цього Закону. У резолютивній частині адміністративного акта зазначається суть прийнятого за результатами розгляду справи рішення. Крім того, можливе викладення додаткових положень, визначених цією статтею. У заключній частині зазначаються строк набрання адміністративним актом чинності та спосіб визначення такого строку. В адміністративному акті, який негативно впливає на право, свободу чи законний інтерес особи або покладає на неї певний обов`язок, зазначаються строки і порядок його оскарження (у тому числі найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов). У разі якщо подання скарги чи пред`явлення позову не зупиняє дію адміністративного акта, у заключній частині повинна міститися вказівка на такий винятковий правовий наслідок з посиланням на правові підстави для такого винятку.

Крім того, ч.2 ст.72 Закону України "Про адміністративну процедуру" визначено, що у мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.

Адміністративний акт може не містити посилання на фактичні обставини справи і результати дослідження доказів та інших матеріалів справи, якщо такий акт прийнято на підставі акта чи іншого документа, складеного за результатами проведення інспекційних (контрольних, наглядових) заходів, якщо цей документ вже містить відповідне мотивування (обґрунтування) та доведений до особи належним чином.

Частиною 5 ст.72 Закону України "Про адміністративну процедуру" встановлено, що відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач до моменту направлення позивачу оскаржуваного рішення не надавав позивачу та не ознайомлював його із змістом Акта про проведення оцінки на місці випробувальної лабораторії на відповідність вимогам ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019, складеного 10.02.2025 головним аудитором ОСОБА_1 за результатами позачергової оцінки, що не заперечується відповідачем. З огляду на це зважаючи на вимогу статті 72 Закону України "Про адміністративну процедуру" щодо змісту адміністративного акту, суд констатує, що оскаржуване рішення повинно містити всі відомості, визнані законом як обов`язкові, а також відповідне мотивування (обґрунтування) прийняття такого акту.

Як слідує зі змісту оскаржуваного рішення у ньому не наведено мотивів не з`ясування відповідачем конкретних обставин здійснення позивачем випробувань саме щодо тих колісних транспортних засобів, відомості про які вказуються ним у такому рішенні, а також не наведено мотивів приховування від позивача інформації про те, щодо яких саме КТЗ йому необхідно надати пояснення або заперечення, як не вказано і те, що висновки, викладені у Акті позачергової оцінки, ґрунтуються не на відомостях, які безпосередньо досліджені щодо конкретних КТЗ групою аудиторів, а по суті є описом матеріалів, наданих у листі Офісу генерального прокурора.

З огляду на те, що оскаржуване рішення негативно впливає на право та законний інтерес позивача щодо здійснення його діяльності, то таке рішення повинно містити відомості про строки і порядок його оскарження (у тому числі найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов), а також вказівку на те, що подання скарги чи пред`явлення позову не зупиняє дію адміністративного акта з посиланням на правові підстави для такого винятку. Суд констатує, що в порушення ч.1 ст.71 Закону України "Про адміністративну процедуру" визначених законом відомостей оскаржуване рішення не містить, а отже, є таким, що не відповідає вимогам законодавства.

З приводу доводів відповідача про те, що його рішення відповідає затвердженій ним формі, то суд зазначає, що вказана обставина не позбавляє адміністративний орган обов`язку дотримання вимоги закону, як нормативно-правового акту, вищої юридичної сили порівняно з нормативними актами адміністративного органу.

Згідно з п.п. 1, 3 ч.1 ст.4 Закону України "Про адміністративну процедуру" принципами адміністративної процедури є: верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; обґрунтованість.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З вищевикладеного випливає, що відповідач діяв не дотримуючись принципів адміністративної процедури, зокрема обґрунтованості, відкритості, презумпції правомірності дій та вимог особи та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення. Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення Національного агентства з акредитації України від 20.02.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.

Інші доводи та аргументи сторін не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи по суті.

Положеннями частини першої статті 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Також, згідно з пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За правилами частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на встановлені у ході судового розгляду справи обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах. У той же час, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував заявлені ним позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позов слід задовольнити.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" до Національного агентства з акредитації України про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з акредитації України від 20.02.2025, яким вирішено тимчасово зупинити з 24 лютого 2025 року дію атестата про акредитацію ООВ №201338, дійсного з 13 вересня 2022 року до 12 вересня 2027 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства з акредитації України судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДП-СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ" (вул. Князя Володимира, 28Б, офіс 1,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 39843858)

Відповідач - Національне агентство з акредитації України (бульв. Шевченка Тараса, 23,м. Київ,01032. ЄДРПОУ/РНОКПП 26196207)

Повний текст рішення складений 11.04.2025.

Суддя Олег ГРЕСЬКО