Справа № 140/1028/25
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

09 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/1028/25 пров. № А/857/10753/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Запотічного І. І.
суддів -Довгої О. І.
Шинкар Т. І.
перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року про повернення позовної заяви у справі № 140/1028/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання рішень недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання рішень недійсними повернуто позивачеві.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу та просить скасувати повністю ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 140/1028/25 та направити справу до суду першої інстанції для розгляду її по суті.

В апеляційній скарзі зазначає дослівно « ухвалою суд повернув без розгляду позовну заяву, посилаючись на ту обставину, що мною не усунено недоліків позовної заяви, якими, на суб`єктивну думку суду, є начебто пропущення позивачем шестимісячного строку для подання позовної заяви та ненадання суду копій оскаржуваних рішень. Крім того, суд договорився до того, що, на його думку, оскаржувані рішення не є нормативно-правовими актами. Слід зауважити, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд про це не згадував. Ухвала є надуманою, не ґрунтується на фактичних обставинах справи та нормах права, свідчить про вкрай низький рівень правової грамотності судді. До позовної заяви долучено лист відповідача від 10.10.24, яким відповідач повідомив про прийняті ним рішення. У подальшому з цими рішеннями позивач ознайомився на веб-сторінці відповідача. Однак, суд надав перевагу оцінювати обставини справи не на підставі наявних у матеріалах справи доказів, а на підставі висмоктаних ним не відомо звідки здогадок і припущень. Судді повинно було б бути відомим, що до суду надаються належним чином завірені копії документів. Завіряти копії документів має право посадова особа, у якої є оригінал такого документа. Оригіналів оскаржуваних рішень у позивача немає і теоретично не може бути, тому у позивача відсутня навіть теоретична можливість надати суду належним чином завірені копії оскаржуваних рішень. Твердження суду про те, що оскаржувані рішення не є нормативно-правовими актами, звучить просто смішно, оскільки у такому разі вони не породжують ні для кого жодних правових наслідків, а відповідач займається не відомо чим, продукуючи макулатуру. Рівень ухвали навіть не відповідає рівню рішення якогось вождя затурканого племені в джунглях Амазонки. Зважаючи на наведене, ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 140/1028/25 не варта паперу, на якому вона написана».

Відповідно до частини 3 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання..

Частиною 1 статті 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті суд з урахуванням конкретних обставин справи може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

При цьому наведений в частині 2 статті 45 КАС України перелік не є вичерпним.

Відповідно до ч.1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (пункт 9 частини 3 статті 2 КАС України).

Разом з тим, пунктом 1 частини 5 статті 44 КАС закріплено обов`язок учасників справи виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Образливі слова, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи та суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу образливих слів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства, а також його завданню.

З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною 3 статті 45 КАС України.

Апелянт, оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, в тексті апеляційної скарги, вдається до образливих висловлювань на адресу суду першої інстанції (Рівень ухвали навіть не відповідає рівню рішення якогось вождя затурканого племені в джунглях Амазонки. Зважаючи на наведене, ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 140/1028/25 не варта паперу, на якому вона написана" та учасника справи (відповідач займається не відомо чим, продукуючи макулатуру), використання яких неприпустиме при оформленні, зокрема, й апеляційної скарги, а тому розцінюється Восьмим апеляційним адміністративним судом як зловживання процесуальними правами.

Обґрунтування апеляційної скарги з використанням наведених висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви.

Так, цей Суд, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява №67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року, заяви №61164/00 і №18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява №46549/06).

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про допущення апелянтом зловживання його процесуальними правами, а відтак і наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підставі частини 3 статті 45 КАС.

Аналогічної позиції притримується й Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 07 листопада 2019 року у справі №9901/324/19 (провадження №11-632заі19).

Разом з тим, особі, яка подавала апеляційну скаргу, необхідно роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне подання апеляційної скарги в порядку, встановленому процесуальним законом.

Керуючись статтями 45, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року про повернення позовної заяви у справі №140/1028/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання рішень недійснимиповернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Т. І. Шинкар