Справа № 761/46752/24
Суддя: Саадулаєв А. І.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/444/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови, закриття провадження,

в с т а н о в и в:

В грудні 2024р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом до відповідача, в якому просив суд:

- скасувати Постанову № ВОБр-638 від 05 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.;

- провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Свій позов, позивач обґрунтовував тим, що зазначеною постановою № ВОБр-638 від 05 грудня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. На думку позивача, зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.12.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановленому законом порядку, учасники справи були оповіщені судом про відкриття провадження по справі та призначення справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відзив на позов стороною відповідача не подавався.

Суддя, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено судом, 27.09.2024 року ОСОБА_1 був знятий з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відомостями з тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , виданого 29.11.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28.09.2024 року Позивач прибув до м. Києва за новою адресою проживання: АДРЕСА_1 . У зв`язку зі зміною адреси фактичного місця проживання, 29.09.2024 року ОСОБА_1 оформив заявку на отримання оновленої довідки внутрішньо переміщеної особи за допомогою мобільного додатку Порталу Дія. 30.09.2024 року у мобільному додатку Порталу Дія сформувалась оновлена довідка переселенця.

03.10.2024 року ОСОБА_1 зареєструвався в електронній черзі до ІНФОРМАЦІЯ_4 на дату запропоновану системою - 16.10.2024 року, що підтверджується скріншотом.

16.10.2024 року, прибувши до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , Позивач подав уповноваженим особам пакет документів для постановки на військовий облік, включаючи роздруківку електронної довідки переселенця з мобільного додатку Порталу Дія, однак, співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовились приймати таку роздруківку та зазначили, що приймають подібні довідки виключно у паперовій формі, яку можна отримати в центрі надання адміністративних послуг.

16.10.2024 року ОСОБА_1 зареєструвався в електронній черзі на прийом до ЦНАП Шевченківського району на найближчу доступну дату -31.10.2024 року.

05.11.2024 року ОСОБА_1 прийшло повідомлення на мобільний телефон про те, що довідка ВПО готова до видачі, що підтверджується скріншотом.

Судом встановлено, що довідка № 3010- про взяття на облік ВПО у паперовому вигляді значиться від 30.09.2024 року, проте датою оформлення довідки зазначено - 04.11.2024 року.

06.11.2024 року ОСОБА_1 зареєструвався в електронній черзі до ІНФОРМАЦІЯ_4 на найближчу можливу дату - 15.11.2024 року, що підтверджується скріншотом.

15.11.2024 року, під час візиту до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у ОСОБА_1 прийняли документи для постановки на облік разом із довідкою ВПО та повідомили, що по факту готовності військово-облікового документу його повідомлять засобами телефонного дзвінку.

05.12.2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 за отриманням військово-облікового документу де йому повідомили про скоєне ним адміністративне правопорушення з тієї підстави, що з моменту видачи довідки ВПО (30.09.2024 року) до моменту подачі документів для постановки на військовий облік, пройшло більше відведених законом семи днів, тим самим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з чим, було складено протокол № ВОБр-638 про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2024 року.

Постановою № ВОБр-638 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП від 05 грудня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Як зазначено в постанові, 05.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 у АДРЕСА_2 . Під час перевірки облікових даних було встановлено, що він не з`явився у встановлений законодавством термін до центру комплектування та соціальної підтримки для постановки на військовий облік. Отже в порушення вимог абзацу 2 статті 17 Закону України «Про оборону України» не виконав свій військовий обов`язок (визначений ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»), тим самим порушивши правила військового обліку військовозобов`язаних, затверджені постановою КМУ від 30 грудня 2022р. №1487, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Частина 1 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

За змістом частини 2 вказаної статті, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

За змістом частини 3 вказаної статті, передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Крім того, згідно з приміткою до вказаної статті, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Частина 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що військовий обов`язок включає:

підготовку громадян до військової служби;

взяття громадян на військовий облік;

прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу;

проходження військової служби;

виконання військового обов`язку в запасі;

проходження служби у військовому резерві;

дотримання правил військового обліку.

Як убачається з вищенаведеного положення, даною нормою встановлюється вичерпний перелік військових обов`язків військовозобов`язаних осіб.

Однак, відповідачем під час прийняття оскаржуваної постанови не було конкретизовано, який саме із зазначених у вказаному переліку виду військового обов`язку, позивачем виконано не було.

Частина 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» передбачає, що громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022р. № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В оскаржуваній постанові начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_3 не вказав який пункт вказаного Порядку був порушений позивачем, не конкретизовано суть адміністративного правопорушення (не вказано дату на яку був викликаний позивач).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджується належними та допустимими доказами, а не підтвердження вчинення особою правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення по своїм суб`єктивним властивостям - це діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

В свою чергу, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії або бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Вина - це обов`язкова умова адміністративної відповідальності.

В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Як було виснувато у постанові КАС ВС від 27 червня 2019 у справі № 560/751/17, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В свою чергу, суддя звертає увагу, що оскаржувана постанова не містить переконливих і достатніх доказів та відомостей, які б давали підстави вважати, що виявлене порушення допущене через винні умисні чи необережні дії ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач мав можливість отримати відомості щодо надання ОСОБА_1 статусу внутрішньо переміщеної особи шляхом доступу до Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб, а тому суддя дійшов висновку, що дії відповідача створили для позивача умови, які в подальшому призвели до його притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем дій, передбачених положеннями ч.3 ст.210 КУпАП, суд дійшов висновку про визнання постанови про адміністративне правопорушення № ВОБр-638 від 05 грудня 2024р. протиправної та її скасування.

Так, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 7, 9, 22, 33-35, 38, 210, 245, 251, 254, 280, 284 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови, закриття провадження - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 05 грудня 2024р. № ВОБр-638 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: