Справа № 560/10741/23
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 квітня 2025 року

м. Київ

справа №560/10741/23

адміністративне провадження № К/990/13447/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №560/10741/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області від 01 червня 2023 року № 1015 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області», яким за скоєння дисциплінарного проступку застосовано до старшого опер-уповноваженого зонального сектору відділу кримінальної поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника ГУНП в Хмельницькій області №156о/с «Про особовий склад» від 02 червня 2023 року, яким ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту національної поліції України).

Поновлено ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді старшого опер-уповноваженого зонального сектору відділу кримінальної поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП з 02 червня 2023 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 02 червня 2023 року 172351,92 грн .

Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягало негайному виконанню.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року задоволено повністю апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області. Скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

31 березня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі № 560/10741/23.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31 березня 2025 року визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Білак М.В., судді: Мацедонська В.Е., Губська О.А.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 квітня 2025 року визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Білак М.В., судді: Мацедонська В.Е., Желєзний І.В.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про таке.

За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 у цій справі неодноразово подавав касаційні скарги на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №560/10741/23.

Верховний Суд ухвалою від 14 серпня 2024 року (К/990/29482/24) вперше відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №560/10741/23 на підставі пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Частиною п`ятою статті 355 КАС України встановлено, що судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними і оскарженню не підлягають.

Надалі ухвалами Верховного Суду від 16 серпня 2024 року (К/990/31995/24), від 19 вересня 2024 року (К/990/32169/24), від 30 вересня 2024 року (К/990/36150/24), від 17 жовтня 2024 року (К/990/37698/24), від 11 листопада 2024 року (К/990/40630/24), від 16 грудня 2024 року (К/990/45456/24), від 24 січня 2025 року (К/990/560/10741/23), від 06 березня 2025 року (К/990/6094/25) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №560/10741/23 на підставі пункту 3 частини першої статті 333 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У контексті наведеного Суд вчергове звертає увагу заявника на те, що вищезазначена норма процесуального закону визначає імперативний обов`язок суду касаційної інстанції відмовити у відкритті касаційного провадження за наявності постановленої у відповідній адміністративній справі ухвали суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Законодавець, установивши такі процесуальні правила, обмежив можливість суду касаційної інстанції повертатись до вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, за скаргою якої вже відмовлено у відкритті касаційного провадження на це саме судове рішення. Ці правила є чіткими, а процесуальне законодавство не містить виключень щодо їх застосування.

Суд також зауважує, що таке процесуальне обмеження передбачене пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження на те саме судове рішення є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відтак не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи, що вже є ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №560/10741/23, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (пункт 9 частини третьої статті 2 КАС України).

Статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Положеннями частини другої статті 45 КАС України визначено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.

Також статтею 149 КАС України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках одноразового чи неодноразового зловживання процесуальними правами.

У взаємозв`язку із цим Суд наголошує ОСОБА_1 на втраченій можливості касаційного оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №560/10741/23, та роз`яснює, що повторення ним спроби касаційного оскарження судового рішення, яке не підлягають касаційному оскарженню, може бути визнано Судом зловживанням процесуальними правами із застосуванням заходу процесуального примусу.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №560/10741/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

І.В. Желєзний

В.Е. Мацедонська