Справа № 160/10482/22
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/10482/22
Суддя І інстанції Єфанова О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року по справі №160/10482/22 позовна заява задоволена частково:

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду по справі №160/11460/20 при проведенні перерахунку з листопада 2021 року, з березня 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду по справі №160/11460/20 з листопада 2021 року, з березня 2022 року без обмеження максимального розміру.

В решті позовних вимог відмовлено.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом 28.11.2022 року видано виконавчий лист № 160/10482/22 за яким відкрито виконавче провадження № 70956230.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

21 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду (в порядку ст. 383 КАС України), в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року по справі №160/10482/22 щодо скасування нарахування та виплати індексації за 2022 рік з 1 січня 2024 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року по справі №160/10482/22 здійснити нарахування та виплату індексації за 2022 рік з 1 січня 2024 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 383 КАС України, відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відновити нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_1 за 2022 рік згідно з рішенням суду за справою №160/10482/22 з 01.02.2024 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що пенсійний орган самовільно переглянув рішення суду, що призвело до зменшення пенсійної виплати в цілому, фактично скасував рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/10482/22 від 20.09.2022 року щодо проведення індексації пенсії позивача без її максимального обмеження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з вимогами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно з ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З системного аналізу вищезазначених норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статті 383 Кодексу, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду чи умисне ухилення від вчинення будь-яких дій, спрямованих на його виконання, що порушує законні права та інтереси позивача.

Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених саме рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Апеляційний суд встановив те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №160/11460/20 зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 квітня 2019 року по 12 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 55/11/202-277 від 07.09.2020 року у розмірі 80% сум грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 12 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 55/11/202-277 від 07.09.2020 року у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням окладу та посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошовою забезпечення.

В свою чергу, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі №160/10482/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду по справі №160/11460/20 з листопада 2021 року, з березня 2022 року без обмеження максимального розміру.

З викладеного вбачається, що, за наслідками судового розгляду у справі №160/10482/22 було визнано у позивача право на перерахунок на підставі рішення суду по справі №160/11460/20 з листопада 2021 року, з березня 2022 року без обмеження максимального розміру.

Суд акцентує увагу на тому, що при встановленні неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, відповідно до ст. 383 КАС України суд обмежений межею обов`язків, які покладені на суб`єкта владних повноважень відповідним рішенням суду.

Колегія суддів зазначає, що зобов`язальна частина рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі №160/10482/22 не містить обов`язку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати індексації ОСОБА_1 за 2022 рік з 01 січня 2024 року.

Тобто, фактично між ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виник новий спір щодо правомірності припинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахування та виплати індексації пенсії ОСОБА_1 за 2022 рік з 01 січня 2024 року, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а не в порядку ст. 383 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду (в порядку ст. 383 КАС України).

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 08 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун