Справа № 160/4741/25
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2025 року Справа № 160/4741/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
за участі секретаря судового засіданняВасильченко Є.А.
представник позивача представник відповідачів Коваленко В.С. Попова І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
13.02.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВ «АЛЕКСПРОМ» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України, в якому позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11702928/32679601 від 29.08.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №2736 від 25.08.2023 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Алекспром» №2736 від 25.08.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації.
- визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11702927/32679601 від 29.08.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №2737 від 28.08.2023 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Алекспром» №2737 від 28.08.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації.
- визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11748260/32679601 від 10.09.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №2978 від 05.09.2023 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Алекспром» №2978 від 05.09.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації.
- визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11748259/32679601 від 10.09.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №3203 від 20.09.2023 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Алекспром» №3203 від 20.09.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації.
- визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11841951/32679601 від 01.10.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №3345 від 02.10.2023 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Алекспром» №3345 від 02.10.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації
- встановити судовий контроль в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом зобов`язання Державну податкову службу України (ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав наступне. Оскаржувані позивачем рішення контролюючого органу не містять жодних юридичних обґрунтованих підстав для відмови у реєстрації податкових накладних, окрім того, зазначено про надання позивачем копій документів, складених з порушенням законодавства, але не наводять реальних порушень визначених законодавством, посилаючись лише на обставини, які або не визначаються законодавством такими, що є обов`язковими, або на обставини, які залежать від дій або бездіяльності контрагента позивача і не залежать від волі позивача щодо їх впорядкування. У постанові Верховного Суду від 20.03.2020 року по справі №520/399/19 зазначено, що наявність або відсутність товарно-транспортних накладних є лише дотриманням або порушенням правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов`язані з дотриманням вимог податкового законодавства.
Представник позивача зауважує, що контролюючим органом у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не було вказано які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація цих податкових накладних стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанцій вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165. У випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Ухвалою від 18.02.2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою від 28.02.2025 року ухвалено перейти до розгляду справи за позовом ТОВ «Алекспром» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
05.03.2025 року від представника Східного МУ ДПС по роботі з ВПП та ДПС України надійшов відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог. Відповідач наголосив, що з урахуванням наданих повноважень та поданих платником податків документів, Комісія контролюючого органу при прийнятні оскаржуваних рішень діяла у межах свої повноважень та у спосіб, що передбачений законом та здійснює перевірку поданих платником податку копій документів. Одночасно, відповідач вказав, що станом на дату ухвалення рішень ТОВ «Алекспром» відповідав критеріям ризиковості платника податку. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної прийняте на підставі того, що позивача було віднесено до переліку ризикових відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості та встановлені ризики в діяльності СПД щодо постачання товару з відсутньою інформацією у поданої звітності 4-ДФ про водія-перевізника, вказаного у ТТН з відсутніми обов`язковими реквізитами у первинних документах. Також, наголошено, що вимоги про встановлення судового контролю є передчасними.
25.03.2025 року Східним МУ ДПС по роботі з ВПП подано клопотання про долучення доказів.
У судових засіданнях представники сторін підтримали свої правові позиції, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
На момент спірних правовідносин перебувало на обліку як платник податків в Східному міжрегіональному управління ДПС по роботі з великими платниками податків (надалі з 16.12.2003 року
Основний вид діяльності: Виробництво продуктів нафтоперероблення (код КВЕД 19.20).
Інші види діяльності: Виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у., Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, Неспеціалізована оптова торгівля, Вантажний автомобільний транспорт
На підтвердження виконання умов за договором позивач долучив до матеріалів справи наступні документи:
- Видаткові накладні: №3791 від 28.08.2023 року, №3994 від 06.09.2023 року, №4261 від 21.09.2023 року, №4282 від 02.10.2023 року,
- товарно-транспортні накладні: №РН-3791 від 28.08.2023 року, №РН-3994 від 06.09.2023 року, №РН-4261 від 21.09.2023 року, №РН-4382 від 02.10.2023 року,
Відповідно до статті 201 Податкового кодексу України позивачем були виписані податкові накладні: №2736 від 25.08.2023 року, №2737 від 28.08.2023 року, №2978 від 05.09.2023 року, №3203 від 20.09.2023 року, №3345 від 02.10.2023 року і направлені до органів Державної податкової служби України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Проте, у відповідь з Реєстру Товариство отримало квитанції про те, що "Документ збережено. Реєстрація зупинена". Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем подавались пояснення №4/220824 від 22.08.2024 року та повідомлення №55 від 22.08.2024 року про надання пояснень та копій документів щодо ПН №2736 від 25.08.2023 року та №2737 від 28.08.2023 року.
Також направлялись контролюючому органу пояснення №96/0924 від 03.09.2024 року та повідомлення №96 від 03.09.2024 року про надання пояснень та копій документів щодо ПН №2978 від 05.09.2023 року та №3203 від 20.09.2023 року.
У матеріалах справи наявні також пояснення №181/0924 від 23.09.2024 року та повідомлення №181 від 23.09.2024 року про надання пояснень та копій документів щодо ПН №3345 від 02.10.2023 року.
У подальшому Комісією Східного МУ ГУ ДПС по роботі з ВПП, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації були прийняті оскаржувані рішення, якими ТОВ «Алекспром» відмовлено в реєстрації податкових накладних №2736 від 25.08.2023 року, №2737 від 28.08.2023 року, №2978 від 05.09.2023 року, №3203 від 20.09.2023 року, №3345 від 02.10.2023 року, з підстав «надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства».
Графа «Додаткова інформація» наступного змісту:
Позивач, вважаючи протиправними спірні рішення контролюючого органу, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Податковий кодекс України (надалі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно з пп. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Таким чином, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та направити її контролюючому органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
11.12.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", що набрала чинності з 01.02.2020, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Порядку №1165 встановлено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
За змістом пункту 2 Порядку №1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: 1) відповідність платника податку Критеріям ризиковості платника податку; 2) відповідність податкової накладної/ розрахунку коригування Критеріям ризиковості здійснення операцій.
Так, додатком 1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, одним із яких відповідно до пункту 8 (у відповідній редакції) є: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Відповідно до пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Таким чином, контролюючий орган, після надходження податкової накладної / розрахунку коригування до ДПС для реєстрації в ЄРПН, в автоматизованому режимі здійснює її розшифрування та проводить відповідну перевірку, зокрема щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування через відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або через відповідність відображених у ній операції критеріям ризиковості здійснення операцій. Автоматизований моніторинг відповідності платника податку критеріям оцінки ступеня ризиків здійснюється відповідно до ознак, наведених у пунктах 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку №1156). У разі, коли за результатами моніторингу платник податку, який подав на реєстрацію податкову накладну, відповідає критеріям ризиковості платника податку на додану вартість реєстрація такої податкової накладної зупиняється.
Пунктами 10, 11 Порядку №1165 (у відповідній редакції) передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року №520.
Тож у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган зобов`язаний, зокрема, вказати конкретний критерій ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, а також запропонувати платнику надати пояснення та копії документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року №520.
Судовим розглядом встановлено, що за результатами розгляду ПН №2736 від 25.08.2023 року, №2737 від 28.08.2023 року, №2978 від 05.09.2023 року, №3203 від 20.09.2023 року, №3345 від 02.10.2023 року, контролюючий орган направив ТОВ «Алекспром» квитанції, в яких зазначено про відповідність платника податку пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Водночас у відзиві вказано, що станом на момент прийняття спірних рішень, ТОВ «Алекспром» відповідав п. 8 Критеріїв ризиковості платника, але до матеріалів справи відповідачами не долучено відповідне Рішення про відповідність ТОВ «Алекспром» на момент реєстрації ПН пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.
З огляду на те, що на реєстрацію платник ПДВ подає лише податкову накладну/розрахунок коригування та не подає документи, на підставі яких складено цю податкову накладну/розрахунок коригування, зокрема первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, то в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування міститься лише загальне посилання на документи, які пропонується надати платнику податків для підтвердження інформації, що зазначена в податковій накладній/розрахунку коригування. Відповідно які саме документи надати до пояснень на цьому етапі вирішення питання про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування визначає не контролюючий орган, а платник податків, виходячи із вимог законодавства та умов укладених ним договорів (контрактів) та фактично складених на виконання таких договорів (контрактів) первинних та супровідних документів.
Відповідно до пунктів 25 - 26 Порядку №1165 (у відповідній редакції), комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Пунктами 4 та 5 Порядку №520 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Отже, визначений Порядком №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, не є чітко визначеним та залежить від умов конкретного договору (контракту), що укладений його сторонами, та вимог законодавства.
У зв`язку із зупиненням реєстрації ПН №2736 від 25.08.2023 року, №2737 від 28.08.2023 року, №2978 від 05.09.2023 року, №3203 від 20.09.2023 року, №3345 від 02.10.2023 року, ТОВ «Алекспром» направило до контролюючого органу Повідомлення із письмовими поясненнями та копіями документів щодо такої податкової накладної, а саме:
- пояснення №4/220824 від 22.08.2024 року та повідомлення №55 від 22.08.2024 року про надання пояснень та копій документів щодо ПН №2736 від 25.08.2023 року та №2737 від 28.08.2023 року.
- пояснення №96/0924 від 03.09.2024 року та повідомлення №96 від 03.09.2024 року про надання пояснень та копій документів щодо ПН №2978 від 05.09.2023 року та №3203 від 20.09.2023 року.
- пояснення №181/0924 від 23.09.2024 року та повідомлення №181 від 23.09.2024 року про надання пояснень та копій документів щодо ПН №3345 від 02.10.2023 року.
До пояснень долучались відповідні первинні документи.
Згідно з пунктом 9 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Тож підставою для відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування може бути повне або часткове ненадання платником податку додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, вказаних в Повідомленні, або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
З урахуванням положень наведених норм, комісією регіонального рівня приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку.
Отже, контролюючий орган має зажадати від платника податку документів та пояснень на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.
Також аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Так, Комісією Східного МУ ГУ ДПС по роботі з ВПП, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації були прийняті оскаржувані рішення, якими ТОВ «Алекспром» відмовлено в реєстрації податкових накладних №2736 від 25.08.2023 року, №2737 від 28.08.2023 року, №2978 від 05.09.2023 року, №3203 від 20.09.2023 року, №3345 від 02.10.2023 року, з підстав «надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства».
Судом встановлено, що контролюючий орган, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів для прийняття рішень в рамках розглядуваних пояснень не надавав.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження реальності здійснення операцій була виписана податкова накладна, по якій позивачем направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено, копії яких містяться в матеріалах справи, та надані відповідні документи.
При цьому, суд зауважує, що саме лише зазначення про складання документів із порушенням та/або відсутність документів не є достатньою та законною підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючий орган має зазначити об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності таких документів, при цьому надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Так, у графі «Додаткова інформація» зазначено наступне:
Верховний Суд у постанові від 20.10.2022 року у справі №200/5836/19-а зазначив, що не приймає посилання контролюючого органу не те, що товарно-транспортні документи складено з порушенням вимог законодавства, через те, що в них неповно/неправильно заповнено всі реквізити, оскільки товарно-транспортна накладна, подорожній лист (документи, що передбачені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363) призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезенням автомобільним транспортом, і в операціях з поставки товару не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.
За усталеною практикою Верховного Суду недоліки в оформленні ТТН не є свідченням безтоварності операцій з поставки товару (постанова ВС від 12.03.2021 року по справі 200/6316/19-а).
Отже, сам собою факт наявності у ТТН певних недоліків не повинен автоматично вказувати на безпідставність підтвердження обставин здійснення господарської операції. Водночас, немає жодних підстав перекладати на платника податків (позивача) відповідальність за внесення до таких документів даних іншою особою.
Товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною.
Аналогічна правова позиція підтверджена постановами Верховного Суду від 15.07.2023 року №826/3616/18, від 25.11.2022 року №200/4458/20-а, від 13.07.2022 року №520/223/20.
Водночас, Верховний Суд у постанові від 11.04.2024 року по справі №500/4244/22, наголошуючи, що, що договір не є первинним документом, оскільки його укладання не призводить до змін у структурі активів, зобов`язань та капіталу, вказав, що видаткова накладна є первинним документом, вона підтверджує передачу матеріалів, сировини, палива, товарів, необоротних активів тощо від продавця до покупця.
Контролюючий орган зазначив, що у видатковій накладній» у полі «Місце складання» вказано лише населений пункт «смт. Губиниха» без зазначення адреси, з приводу чого суд вказує, що Верховний Суд у постанові від 12.03.2021 року по справі 200/6316/19-а вказав, що відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» місце складання не є обов`язковим реквізитом первинних документів.
Щодо зауважень контролюючого органу про те, що довіреність №7 від 28.08.2023 року не містить підпису довіреної особи.
Судом досліджено дану Довіреність та встановлено, що вона видана ТОВ «Виробниче підприємство «Сфераізол» видало цю Довіреність Директору Топташкіній Лілії Борисівні на отримання ТОВ «Алекспром» цінностей.
Суд вказує, що предметом розгляду у даній справі є саме правомірність/неправомірність спірних рішень контролюючого органу, а не реальність господарських операцій, дослідження факту отримання цінностей тощо.
Суд зауважує, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної.
Своєю чергою, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду справи не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. При цьому суд зазначає, що здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Щодо аргументів контролюючого органу про віднесення позивача до критеріїв ризиковості платника податку на момент винесення спірних рішень.
Суд зауважує, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної.
Посилання контролюючого органу на те, що платник податків відповідав критеріям ризиковості платника податку на додану вартість відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019 (зі змінами) на момент реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних платник податку (продавець), відповідав п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, і на момент розгляду справи його статус не змінився, є безпідставні, оскільки доказів прийняття такого рішення суду не надано, тобто відповідачі свого обов`язку щодо подання до суду рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості не виконали.
Перебування платника в статусі «ризикового» чи позбавлення даного статусу не може беззаперечно свідчити про реальність чи нереальність вчинених таким платником податків господарських операцій.
Суд наголошує, що згідно з п. 6 ст. 78 КАС України для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи обов`язковими є лише вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, та лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Отже, позивач дотримав вимоги чинного законодавства щодо складення та реєстрації податкових накладних, надав податковому органу пояснення та всі наявні первинні документи стосовно підтвердження наведеної в податкових накладних інформації.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду у справах від 02.07.2019 року по справі №140/2160/18, №822/1817/18 від 23.10.2018 року, №819/330/18 від 10.04.2020 року, №826/6528/18 від 18.09.2019 року, №815/2985/18 від 22.07.2019 року.
Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Одночасно, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у рішенні по справі «Рисовський проти України» принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, в тому числі, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», «Тошкуца та інші проти Румунії» і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії».
Також, у рішенні ЄСПЛ по справі «Лелас проти Хорватії» державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Так, по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаг» та «Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, суд виходить з наступного.
За приписами підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Обов`язок з реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у випадку визнання протиправним та скасування рішень про відмову реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань покладається саме на Державну податкову службу України, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
У відповідності з пунктів 2, 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.
Судом враховано, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Таким чином, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.
З огляду на це, правовідносини щодо реєстрації податкових накладних у Єдиному державному реєстрі податкових накладних і, зокрема, щодо безпідставного неприйняття податкових накладних для їх реєстрації, є предметом розгляду в адміністративних судах відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.
Стосовно встановлення судового контролю в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом зобов`язання Державну податкову службу України (ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, згідно з нормами процесуального законодавства встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є диспозитивним правом, а не обов`язком суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних побоювань невиконання суб`єктом владних повноважень прийнятого судом рішення в майбутньому.
Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У позовній вимозі про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.
Отже, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання та встановлення судового контролю за виконання даного рішення.
Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат у вигляді судового збору здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 250 262, 295, 297 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11702928/32679601 від 29.08.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №2736 від 25.08.2023 року.
Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11702927/32679601 від 29.08.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №2737 від 28.08.2023 року.
Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11748260/32679601 від 10.09.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №2978 від 05.09.2023 року.
Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11748259/32679601 від 10.09.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №3203 від 20.09.2023 року;
Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11841951/32679601 від 01.10.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №3345 від 02.10.2023 року.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №2736 від 25.08.2023 року, №2737 від 28.08.2023 року, №2978 від 05.09.2023 року, №3203 від 20.09.2023 року, №3345 від 02.10.2023 року, складені ТОВ «Алекспром», датою подання до реєстрації.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати з оплати судового збору у розмірі 6056 грн.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати з оплати судового збору у розмірі 6056 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 квітня 2025 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко