Справа № 537/1467/25
Суддя: ДРЯХЛОВ Є. О.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/22/2025
Справа № 537/1467/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2025 місто Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука у складі головуючого судді Дряхлова Є.О.,

за участі секретаря судових засідань Скічко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

Управління патрульної поліції в м. Києві,

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. ОСОБА_1 (надалі за текстом позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в м. Києві (надалі за текстом відповідачі, а кожен окремо відповідач) з вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4231583 від 09.03.2025.

2. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 09.03.2025 він рухався у м. Київ по вулиці Саксаганського у правій смузі на автомобілі Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_1 , поруч із смугою для громадського транспорту. У сусідніх смугах зліва, а також у його смузі позаду рухались автомобілі, у смузі для громадського транспорту транспортних засобів не було. Під час руху була виявлена технічна несправність, що становила загрозу для подальшого безпечного руху, а саме електронна педаль газу почала працювати без натискання на неї, що унеможливлювало подальший безпечний рух та могло

призвести до ДТП. Як тільки несправність була усунена, він вимкнув аварійну світлову сигналізацію та, ввімкнувши лівий покажчик повороту, залишив полосу для громадського транспорту і продовжив рух прямо, під час чого його зупинив поліцейський 1 взводу 1 роти 1 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в м. Києві капрал поліції Кісіль Дмитро Андрійович. Не зважаючи на пояснення позивача, поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення та визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом КУпАП). Позивач вважає, що відповідна постанова винесена поліцейським з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просив суд її скасувати.

3. Департамент патрульної поліції Національної поліції України проти позову заперечив, у поданому представником відповідача до суду 01.04.2025 відзиві, зазначив, що поліцейський під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відреагував на адміністративне правопорушення, встановив причини та умови, що сприяли вчиненню даного порушення у відповідності до ст. 245 КУпАП, виконав умови підготовки адміністративної справи до розгляду, що передбачені ст. 278 КУпАП. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та відповідно до норм чинного законодавства вмотивовано виніс постанову серії ЕНА № 4231583 від 09.03.2025 за ч. 3 ст. 122 КУпАП. А отже, оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

4. Інший відповідач Управління патрульної поліції в м. Києві своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, відповідного відзиву до суду не надав.

ІІ. Пояснення учасників справи.

5. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданій 10.03.2025 до суду заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

6. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання своїх уповноважених представників не направили.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою суду від 12.03.2024 позовну заяву позивача залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

8. 14.03.2025 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 12.03.2025.

9. Ухвалою суду від 14.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження на 24.03.2025.

10. 24.03.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючого судді на навчанні, розгляд справи призначено на 10.04.2025.

11. У відповідності до приписів ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом.

12. 09.03.2025 поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в м. Києві капралом поліції Кісілем Дмитром Андрійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4231583, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

13. Згідно оскаржуваної постанови 09.03.2025 13:31:18 | м. Київ, вулиця Саксаганського 14 | водій керуючи ТЗ здійснив зупинку на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11 | чим порушив п. 17.1. ПДР На дорозі із смугою для маршрутних Т/З, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка ін. Т/З на цій смузі.

14. На наданому представником відповідача відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано момент спілкування поліцейських з позивачем, під час якого останній пояснював поліцейським, що здійснив вимушену зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, а також зазначав про причини такої вимушеної зупинки. У відповідь на це одна із поліцейських зазначила позивачу, що останній мав би зупинитись в тій смузі, в якій він їхав, без виїзду на смугу для руху маршрутних транспортних засобів, а відтак поліцейські провели розгляд справи про адміністративне правопорушення та один з них виніс оскаржувану постанову.

V. Оцінка суду.

15. Перш за все суд звертає увагу, що нормою ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України) визначено завдання адміністративного судочинства, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

16. Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під юридичною характеристикою адміністративного правопорушення розуміють встановлену адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення становлять такі його складові: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт та суб`єктивна сторона.

17. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення це зовнішній прояв суспільно-небезпечного посягання на об`єкт, що перебуває під охороною адміністративно-правових санкцій. Об`єктивну сторону складу утворюють ознаки, що характеризують зовнішній прояв проступку. Тобто це система передбачених нормою адміністративного права ознак, які характеризують зовнішній бік правопорушення.

18. Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 122 КУпАП об`єктивною стороною відповідного правопорушення визначено ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

З диспозиції зазначеної вище норми КУпАП вбачається, що вона носить бланкетний характер, тобто ця норма не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, зокрема, в Правилах дорожнього руху.

19. Згідно з приписами п. 17.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (надалі за текстом ПДР) на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі, мопедів, мотоциклів (за винятком мотоциклів з боковим причепом, мотоколясок, триколісних транспортних засобів) та велосипедистів) на цій смузі.

20. В той самий час чинними ПДР передбачено цілий розділ правилам зупинки та стоянки (розділ 15 прим.), відповідно до п. 15.1., 15.2. якого передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

21. Відповідно до норми п. 15.14. ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

22. З комплексного тлумачення норм ПДР, зокрема п. 17.1. та п. 15.1., 15.2., з урахуванням приписів п. 15.14., вбачається, що для кваліфікації дій водія як правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, необхідно встановити факт не просто зупинки транспортного засобу в смузі для маршрутних транспортних засобів, а й факт того, що відповідна зупинка не була вимушеною або, в разі встановлення вимушеності зупинки, що водій при цьому не виконав вимог п. 9.9. 9.11. ПДР.

23. В даній конкретній ситуації поліцейські діяли формально і встановивши факт зупинки транспортного засобу в смузі для маршрутних транспортних засобів, не здійснили жодних дій, направлених на дослідження того чи була відповідна зупинка вимушена, і чи діяв водій при вимушеності зупинки згідно з вимогами п. 9.9. 9.11. ПДР, хоча позивач на цьому наполягав. Натомість поліцейські зазначали, що позивач мав здійснити зупинку в тій смузі, якій рухався до виявлення несправності автомобіля, що прямо порушує приписи п. 15.2. ПДР. Зазначене підтверджується записом з нагрудної камери поліцейського, наданого представником відповідача (див. п. 12).

24. Згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

25. В даній конкретній ситуації відповідачем не доведено, що при винесенні оскаржуваної постанови поліцейський 1 взводу 1 роти 1 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в м. Києві капрал поліції Кісіль Дмитро Андрійович діяв у повній відповідності з приписами чинного законодавства, зокрема, ст. 280 КУпАП, принаймні належних та допустимих доказів цього суду не надано.

26. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

27. Відповідачем, який заперечував проти позову, не доведено наявності адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, а тому суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю.

V. Розподіл судових витрат.

28. Відповідно до норм ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати у виді судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

З цих підстав, керуючись статтями 72, 77, 79, 90, 241, 246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4231583 від 09.03.2025 задовольнити.

2. Постанову поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в м. Києві капрала поліції Кісіля Дмитра Андрійовича серії ЕНА № 4231583 від 09.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн скасувати, а провадження у зазначеній справі про адміністративне правопорушення закрити.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

Відповідачі:

Департамент патрульної поліції Національної поліції України (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ);

Управління патрульної поліції в м. Києві (місцезнаходження: вул. Святослава Хороброго, 9, м. Київ).

Суддя Євгеній ДРЯХЛОВ