Справа № 420/24257/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/24257/23
Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2023р. ТОВ «АКВАФРОСТ» звернулося до суду із позовом до Одеської митниці, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2023/000061/1 від 25.08.2023р..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним до митного органу подано електронну митну декларацію (ЕМД) за №23UA73U0 від 25.08.2023р. на товар ікра оселедця заморожена, а також пакет документів для митного оформлення товару. Однак, за результатами митного оформлення митним органом 25.08.2023р. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500110/2023/000061/1.

Позивач із вказаним рішенням митного органу не погоджується, вважає його протиправним та таким, що порушує його права та інтереси, оскільки документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною контракту, відповідають вимогам ст.53 МК України, є належними та допустимими і підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх дані піддаються обчисленню.

Позивач вважає, що вказане свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність таких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в бік збільшення за другорядним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства.

Посилаючись на вказане, просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано противоправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500110/2023/000061/1 від 25.08.2023р..

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «АКВАФРОСТ» витрати зі сплати судового збору у сумі 3 668,14грн.

Не погодившись із даним судовим рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган, приймаючи оскаржуване рішення, діяв з порушенням норм митного законодавства України, оскільки товариством надано усі необхідні документи для розмитнення товарів, а митницею не надано їм належної оцінки та визнано, що представлені документи не підтверджують митну вартість товару.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що 27.06.2023р. між Компанією Global Floro AS (Алесунд, Норвегія, Постачальник) та ТОВ «АКВАФРОСТ» укладено Контракт №27/06/23-7 (далі Контракт), відповідно до умов якого Постачальник поставляє Товар, який вказується в Додатках до цього Контракту (а.1.1 Контракту).

В межах Контракту від 27.06.2023р. ТОВ «АКВАФРОСТ» в серпні 2023р. погодив з Постачальником поставку товару «Ікра оселедця заморожена (Clupea harengus) очищена, без ястикової оболонки для промислової переробки, для власного виробництва даат виготовлення 08.2022р.» в загальній кількості 10 000кг на загальну суму 55 000дол.США, що засвідчено в інвойсі №20553 від 14.08.2023р.

В подальшому, 25.08.2023р. уповноважена позивачем особа (ТОВ «Інтертранс») звернулося до митного посту «Чорноморськ» Одеської митниці з електронною митною декларацією (ЕМД) №3UA73U0 та пакетом документів для митного оформлення товару.

До митної декларації позивачем було надано наступні документи: сертифікат якості від 14.08.2023р., пакувальний лист від 14.08.2023р., рахунок-проформа №100094 від 7.08.2023р., рахунок-фактура (інвойс) №10010067 від 14.08.2023р., автотранспортна накладна від 20.08.2023р., міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво від 19.08.2023р., сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 15.08.2023р., банківський платіжний документ №932 від 17.08.2023р., документ, що підтверджує вартість перевезення товару, №18 від 21.08.2023р., зовнішньоекономічний договір (контракт) №27/06/23-7 від 27.06.2023р., інформація про позитивні результати державних видів контролю №10352428 від 24.08.2023р., декларація виробника від 14.08.2023р., меморандум від 22.08.2023р., копія митної декларації країни відправлення №142642 від 14.08.2023р..

Однак, в оформленні зазначеної електронної митної декларації відповідачем було відмовлено, у зв`язку із незгодою посадових осіб митного органу із заявленою митною вартістю Товару про, що 25.08.2023р. було складено картку відмови за №UA500110/2023/000177 та ухвалено рішення про коригування митної вартості товарів за № UA500110/2023/000061/1.

Так, митну вартість товару митним органом було визначено на підставі резервного методу.

Так, згідно гр.33 рішення №UA500110/2023/000061/1 від 25.08.2023р., митним органом встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

- у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- до митного оформлення митному органу надані товаросупровідні документи CMR від 20.08.2023р. б/н, на якій відсутні печатки (штампи) іноземних компетентних органів при проходженні кордонів, що ставить від сумнів автентичність наданих до митного оформлення документів;

- до митного оформлення не були надані товаросупровідні документи, такі як коносамент з країни виробника Норвегії до Литви, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- відповідно до інвойсу від 14.08.2023р. №10010067 поставка товару здійснюється на умовах FCA Klaipeda, тобто, вартість страхування не включена у вартість товару, однак, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

З огляду на викладене, митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову; банківські платіжні документи, що стосуються транспортних витрат.

Декларантом надіслано лист від 25.08.2023р., в якому повідомлено, що ним подані всі необхідні документи для митного оформлення, додаткові документи відсутні.

На підставі наведеного, в рішенні про коригування митної вартості відповідач вказав, що декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ, та не спростовані наявні розбіжності.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням митного органу та вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність прийнятого спірного рішення, з урахуванням підстав, з якими позивач просить визнати їх протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.п.23,24 ст.4 МКУ встановлено, що митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МКУ, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ст.50 МКУ відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

За змістом ч.1 ст.51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями ч.1,2 ст.52 МКУ передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.53 МКУ, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

В той же час, відповідно до ч.5,6 ст.53 МКУ забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як визначено в ст.54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, підставами для здійснення відповідачем коригування митної вартості стало те, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, містять розбіжності., зокрема:

- у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- до митного оформлення митному органу надані товаросупровідні документи CMR від 20.08.2023р. б/н, на якій відсутні печатки (штампи) іноземних компетентних органів при проходженні кордонів, що ставить від сумнів автентичність наданих до митного оформлення документів;

- до митного оформлення не були надані товаросупровідні документи, такі як коносамент з країни виробника Норвегії до Литви, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- відповідно до інвойсу від 14.08.2023р. №10010067 поставка товару здійснюється на умовах FCA Klaipeda, тобто, вартість страхування не включена у вартість товару, однак, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Щодо відсутності інформації про вартість упаковки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. «в» п.1 ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Тобто, у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, що до митного оформлення декларантом подано контракт від 27.06.2023р. за №26/06/23-7, укладений між ТОВ «АКВАФРОСТ» (Чорноморськ, Україна, покупець) та Компанією «Global Floro As» (Алесунд, Норвегія, постачальник), згідно якого, постачальник зобов`язується передати покупцю товар, зазначений в інвойсі до цього контракту, а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість.

При цьому, відповідно до п.3.2 Контракту, терміни та умови поставки обумовлюються в інвойсах до нього згідно Інкотермс 2010.

У свою чергу, в наданому до митного оформлення інвойсі №10010067 від 14.08.2023р. визначено, що дана партія товару поставляється на умовах FCA.

Отже, поставка товарів на умовах FCA Інкотермс 2010 (Франко перевізник) передбачає, що відправляємий товар повинен бути упакований і маркований відповідно до вимог з транспортування даного виду, всі витрати покладаються на продавця.

Тобто, у спірному випадку вартість упаковки, маркування включається в ціну товару.

Оскільки у фактурну вартість товару вже включені витрати на упаковку, маркування, то для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Додаткові витрати на упаковку, маркування позивач не поніс, а тому, посилання відповідача на неможливість перевірити правильність визначення митної вартості самого товару є безпідставними.

Що стосується посилань митного органу на те, що поставка товару здійснюється на умовах FCA Klaipeda, тобто, вартість страхування не включена у вартість товару, однак, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, то судова колегія зазначає наступне.

Так, відповідно до п.7 ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: витрати на страхування цих товарів.

Суд встановив, що поставка товару у спірному випадку здійснювалась на умовах FCA Інкотермс 2010.

В свою чергу, відповідно до умов FCA Інкотермс 2010 (Франко перевізник), у продавця немає обов`язку перед покупцем щодо укладення договору страхування, а так само у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування.

Отже, термін FCA передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.

Позивач посилається на те, що у спірному випадку страхування товару не проводилось.

Доводи митного органу щодо відсутності у наданих до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення не відповідають дійсності, оскільки до митного оформлення була надана довідка про транспорті витрати №18 від 21.08.2023р., в якій прямо зазначено, що страхування вантажу не проводилось.

За таких обставин, оскільки товар фактично не страхувався, то відсутність доказів страхування не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Що стосується посилань митниці на те, що до митного оформлення не були надані товаросупровідні документі, такі як коносамент з країни виробника Норвегії до Литви, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, то судова колегія зазначає наступне.

Так, відповідно до Інвойсу №10010067 від 14.08.2023р., поставка товару здійснювалась на умовах FCA Клайпеда (Литва).

До митного оформлення були надані документи щодо перевезення вантажу з Клайпеда (Литва) до місця розвантаження (м.Чорноморськ), зокрема, міжнародну товарно-транспорту накладну (CMR) від 20.08.2023р. та довідку про транспортні витрати за наведеним маршрутом №18 від 21.08.2023р..

Враховуючи вказані умови поставки - FCA Клайпеда (Литва) та надані до митного оформлення документи щодо перевезення вантажу з Клайпеда (Литва) до місця розвантаження (м. Чорноморськ), судова колегія вважає, що митний орган безпідставно послався на те, що позивач також мав надати коносамент з країни виробника Норвегії до Литви та з цих підстав протиправно відмовив у митному оформленні товару за ціною контракту.

Посилання митниці на те, що надана CMR від 20.08.2023р. не містить печаток (штампів) іноземних компетентних органів при проходженні кордонів, судова колегія вважає безпідставними, оскільки до митного оформлення надано міжнародну товарно-транспорту накладну (CMR) від 20.08.2023р., яка містить штамп перевізника UAB VPA Logistics (Клайпеда, Литва), відмітку щодо прибуття під завантаження, в тому числі, штамп UAB VPA Logistics (Клайпеда, Литва) та підпис відправника, зауваження та застереження перевізника (штамп швидкопсувний вантаж), підпис та штамп перевізника ФОП ОСОБА_1 (Україна), штамп Волинської митниці та штамп Одеської митниці під митним контролем.

Ціна товару, його характеристики, визначені в контракті та інвойсі, відповідають даним МД та іншим супровідним документам.

Фактично відповідач не встановив будь-яких розбіжностей у поданих позивачем документах.

Обґрунтованих підстав для невизнання заявленої позивачем митної вартості, яка визначена позивачем за першим методом, - за ціною контракту, відповідачем не наведено.

Що стосується посилань митного органу на те, що ними було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в АСМО «Інспектор» та ЄАІС і встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, то судова колегія зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого позивачем та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Обставина, що подібний товар розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

Митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості у т.ч. за резервним методом визначення митної вартості.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 7 серпня 2018р. у справі №815/3400/17, від 23 квітня 2019р. у справі за №810/1479/16, від 11 лютого 2021р. у справі №826/8228/16, від 10 червня 2021р. у справі №815/6854/17, від 15 червня 2021р. у справі №804/2584/16, від 5 травня 2022р. у справі №2040/6019/18.

Проте, митним органом жодним чином необґрунтовано наявність підстав для застосування резервного метода визначення митної вартості у спірному випадку.

Так, митний орган не навів у рішенні про коригування митної вартості товару інформації щодо товару, з яким здійснюється порівняння, та пояснень щодо самих коригувань.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару митним органом не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості.

Враховуючи, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу, не були спростовані відповідачем, висновки щодо документального непідтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «АКВАФРОСТ», визнання протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2023/000061/1 від 25.08.2023р.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, оскільки митним органом не спростовано ціну товару, а також не підтверджено об`єктивної неможливості на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за основним методом. При цьому, інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої товариством митної вартості товару, не встановлено.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скаргах доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді І.О. Турецька

О.А. Шевчук