Справа № 520/24537/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 р.Справа № 520/24537/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Садова М.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 30.12.24 по справі № 520/24537/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Терра Техніка"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Терра Техніка, звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області , у якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- форма Р від 12.06.2024 № 3, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ + 15 319,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 3829,75 грн;

- форма В4 від 12.06.2024 № 3, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2024 в сумі 774 483,00 грн;

- форма ПС від 12.06.2024 № 3, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 020,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення головного управління ДПС у Харківській області прийняті відносно товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Терра Техніка, а саме:

- форма Р від 12.06.2024 № 3 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів +15319,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 3829,75 грн;

- форма В4 від 12.06.2024 № 3 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2024 року у сумі 774 483,00 грн;

- форма ПС від 12.06.2024 № 3 про застосування штрафних (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з головного управління ДПС у Харківській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Терра Техніка судовий збір у розмірі 17673,25 грн (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят три гривні 25 копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з головного управління ДПС у Харківській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Терра Техніка судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Терра Техніка зареєстроване як платник податків в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивачем подано податкові декларації до контролюючого органу, зокрема за періоди: грудень 2023 року, січень 2024 року, лютий 2024 року, що підтверджено матеріалами справи. Проведена камеральна перевірка декларації.

30.04.2024 позивачем отримано від ГУ ДПС у Харківській області відповіді на адвокатські запити: за вих. № 19997/6/20-40-04-16-11 від 22.04.2024, зі змісту якої вбачається, що ТОВ ТД Терра Техніка подано податкові декларації з ПДВ за грудень 2023 та січень 2024 та камеральною перевіркою не встановлено порушень податкового законодавства; за вих. № 20479/6/20-40-04-16-11 від 24.04.2024, ТОВ ТД Терра Техніка подано податкову декларацію з ПДВ за лютий 2024 та камеральною перевіркою не встановлено порушень податкового законодавства.

Судом встановлено, що 02.04.2024 до електронного кабінету платника податків товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Терра Техніка надійшов наказ ГУ ДПС у Харківській області № 1286-п від 01.04.2024 Про проведення відповідно до п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Терра Техніка ().

02.04.2024 надійшов запит до ТОВ ТД Терра Техніка вих. № 962/ж12/20-40-07-13-11, у якому на підставі підпунктів 20.1.6, 20.1.14 пункту 20.1 cт. 20, пунктів 85.2, 85.4, 85.8 cт. 85 Податкового кодексу України, у зв`язку з проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ ТД Терра Техніка згідно з наказу ГУ ДПС у Харківській області № 1286-п від 01.04.2024 необхідно надати в повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки у терміни визначені пунктом 85.2. ст. 85 КП України, за періоди виникнення від`ємного значення з ПДВ, яке задеклароване в податковій декларації з ПДВ за лютий 2024 (від 17.03.2024 № ).

У запиті контролюючого органу про надання до перевірки документів зазначено таке: - відомості про посадових осіб, відповідальних за фінансово-господарську діяльність підприємства (керівник i головний бухгалтер) за період, що перевіряється; - штатний розклад (діючий у перевiряємому періоді, та на момент перевірки); - загальні обiгово-сальдовi відомості по всім рахункам, які використовувались під час бухгалтерського обліку господарських операцій за період, що перевіряється; - оборотно-сальдові відомості та аналізи рахунків, картки рахунків: l0, l5, 20, 22, 23, 25, 26, 28, 30, 31, 36, 63, 68, 70, 7l, 74, 91, 92, 93, 94 в розрізі субрахунків за перевіряємі періоди (помісячно); - оборотно-сальдові відомості, аналіз рахунків, картки рахунків (журнали господарських операцій) в розрізі контрагентів по рахунках 361, 362, 6811, 6812, 377, 631, 632, 3711, 3712, 685 та інші, (помісячно); - аналітичний облік по рахункам 26 Готова продукція/28 Товари у розрізі субрахунків (помісячно), оборотні відомості по рахунку 26 Готова продукція/28 Товари у розрізі субрахунків з зазначенням номенклатури Товарі, кількості, ціни за одиницю (помісячно); - інформацію та документальне підтвердження щодо залишків TMЦ та основних засобів, станом на початок та на кінець перевiряємого періоду, та на дату надання інформації; - платіжні доручення, чеки, банківські виписки по вcix відкритих рахунках підприємством в банку за відповідні періоди; - інші наявні документи, що стосуються предмету перевірки.

02.04.2024 ТОВ ТД Терра Техніка отримало повідомлення № 177/20-40-07-19- 11, у якому на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1. ст. 20, підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України наказу головного управління ДПС у Харківський області вiд 01.04.2024 № 1286-п буде проведено з 06 травня 2024 року за адресою: м. Xapків, вул. Благовiщенська, буд. 30, документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Терра Техніка щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, та повідомлення № 963/ж12/20-40-07- 13-11 від 02.04.2024, яким запрошувався представник Товариства до контролюючого органу з питання: щодо підписання акту перевірки про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ ТД Терра Техніка дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість.

08.04.2024 ТОВ ТД Терра Техніка звернулося до контролюючого органу, листом вих. № 08042024/1 від 08.04.2024, у якому з наведенням обґрунтувань та норм права просило контролюючий орган скоригувати свій запит від 02.04.2024 вих. № 962/ж12/20-40-07-13-11 про надання документів для проведення перевірки згідно з наказу ГУ ДПС у Харківській області № 1286-п від 01.04.2024, деталізувавши перелік документів з урахуванням періоду перевірки, видів діяльності Товариства та приписів діючого законодавства.

12.04.2024 за вих. № 1108/ж12/20-40-07-13-11 контролюючий орган надав відповідь на лист товариства вих. № 08042024/1 від 08.04.2024, у якому зазначив: згідно з наказу ГУ ДПС області від 01.04.2024 № 1286-п, з 06.05.2024 буде розпочата документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ Тоговий дім Терра Техніка () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість (згідно податкової декларації з ПДВ за лютий 2024 року від 17.03.2024 № ). Згідно додатку 2 до зазначеної податкової декларації з податку на додану вартість задекларовано звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21), а саме: липень 2022 року - 157 727 грн.; серпень 2022року 3 263 грн.; березень 2023 року - 8 567 грн.; липень 2023 року - 822 грн.; серпень 2023 року - 604 104 гривень.

Дата початку перевірки: 06.05.2024; тривалість перевірки: 5 робочих днів. Відповідно до наказу визначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Терра Техніка (код 39773812) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість.

06.05.2024 Харківськім окружним адміністративним судом постановлено ухвалу у справі № 520/11571/24 про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі про оскарження наказу контролюючого органу від 01.04.2024 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ ТД Терра техніка.

06.05.2024 Товариство листом вих. № 06/05-01 повідомило контролюючий орган, що у період судового оскарження наказу № 1286-п від 01.04.2024, контролюючий орган не має проводити (не допускається) документальну позапланову невиїзну перевірку товариства на підставі наказу головного управління ДПС у Харківській області № 1286-п від 01.04.2024, яка розпочинається з 06.05.2024, тривалістю 5 робочих днів, а отже і отримувати документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки визначені у запиті від 02.04.2024 вих. № 962/ж12/20-40-07-13-11.

23.05.2024 року ТОВ ТД Терра Техніка засобами поштового зв`язку було отримано: акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ ТД Терра Техніка (код 39773812) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість № 22244/20-40-07-13-05/39773812 (надалі Акт перевірки); акт про ненадання первинних документів для перевірки від 06.05.2024 № 4117/20-40- 07-13-05/39773812; акт про ненадання первинних документів для перевірки від 07.05.2024 № 4162/20-40- 07-13-05/39773812; акт про ненадання первинних документів для перевірки від 08.05.2024 № 4255/20-40- 07-13-05/39773812; акт про ненадання первинних документів для перевірки від 09.05.2024 № 4262/20-40- 07-13-05/39773812; акт про ненадання первинних документів для перевірки від 10.05.2024 № 4384/20-40- 07-13-05/39773812; додаток № 3 до акта перевірки; додаток № 2 довідка про загальну інформацію щодо платника податків та його діяльності.

Товариство 24.05.2024 за вих. № 24-05-001 подало заперечення на акт від 17.05.2024 № 22244/20-40-07-13-05/39773812. У вказаному запереченні товариство звертало увагу контролюючого органу на не згоду з висновками акту, на низку грубих та протиправних порушень, яких припустився контролюючий орган, як при призначенні перевірки так при її проведенні і виданні результатів, а також зауважував на тому, що ним подано позов до суду, яким оскаржено наказ на перевірку.

Контролюючим органом 06.06.2024 за вих. № 1884/ж12/20-40-07-13-11 розглянуто заперечення позивача на акт перевірки, у якому зазначено наступне: враховуючи вищевикладене, у зв`язку із ненаданням ТОВ ТД ТЕРРА ТЕХНІКА документів, що підтверджують дані податкових декларацій за періоди, в яких виникло від`ємне значення, що задекларовано у лютому 2024 року, встановлено, що по декларації з ПДВ за лютий 2024 року не можливо підтвердити від`ємне значення, що виникло у липні, серпні 2022 року, березні, липні, серпні 2023 року в сумі 774 483 грн. За результатами розгляду заперечень на акт перевірки контролюючим органом залишено без уваги надані заперечення та були видані податкові повідомлення рішення: - Форма Р від 12.06.2024 № 3, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ + 15319,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 3 829,75 грн. - Форма В4 від 12.06.2024 № 3, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2024 в сумі 774 483,00 грн. - Форма ПС від 12.06.2024 № 3, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 020,00 грн. На підставі ст. 56 ПК України за вих. № 17-06-24-1 від 17.06.2024 Товариство подало до ДПС України скаргу на податкові повідомлення-рішення від 12.06.2024 № 3, від 12.06.2024 № 3, від 12.06.2024 № 3.

На підставі ст. 56 ПК України за вих. № 17-06-24-1 від 17.06.2024 товариство подало до ДПС України скаргу на податкові повідомлення-рішення від 12.06.2024 № 3, від 12.06.2024 № 3, від 12.06.2024 № 3. У скарзі Товариство зауважувало на численні порушення норм діючого законодавства та процесуальні порушення з боку ГУ ДПС у Харківській області при призначенні та проведенні перевірки. Зокрема, це стосувалося перевірки у період оскарження наказу в суді. Контролюючий орган вирішив перевірити періоди, окрім визначеного у наказі лютого 2024, зокрема липень 2022, серпень 2022, березень 2023, липень 2023, серпень 2023, хоча строки перевірки цих періодів минули. Документальна позапланова перевірка здійснюється лише щодо законності декларування заявленого до відшкодування ПДВ або від`ємного значення з ПДВ понад 100 тис. грн, відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України. Таким чином, формулювання в наказі на перевірку дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ не відповідає нормі права.

05.07.2024 за вих. № 20535/6/99-00-06-01-04-06 ДПС України ухвалено рішення про продовження строку розгляду скарги, яким вирішено продовжити строк розгляду скарги ТОВ ТД Терра Техніка на податкові повідомлення-рішення від 12.06.2024 № 3, від 12.06.2024 № 3, від 12.06.2024 № 3 до 22.08.2024 включно.

12.08.2024 за вих. № 24558/6/99-00-06-01-04-06 ДПС України ухвалено рішення про результати розгляду скарги, яким залишило без змін ППР ГУ ДПС у Харківській області від 12.06.2024 № 3, № 3, № 3, а скаргу без задоволення.

Рішення від 12.08.2024 за вих. № 24558/6/99-00-06-01-04-06 отримано товариством засобами поштового зв`язку 20.08.2024.

Позивач вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення незаконними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятих ним рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини врегульовано положеннями Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (далі по тексту - ПК України), Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі по тексту - Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні») та нормативними актами, прийнятими на їх виконання.

Види, підстави та порядок проведення контролюючим органом перевірок регулюються главою 8 ПК України.

Відповідно до абз.1 п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини 1 та пунктом 10 частини 2 статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".

Порядок проведення камеральної перевірки встановлено статтею 76 Податкового кодексу України, пунктами 76.1 та 76.2 якої передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Таким чином, предметом камеральної перевірки є правильність відображення (з методологічної та арифметичної точок зору) показників, необхідних для обчислення бази оподаткування, проте достовірність цих показників, перевіряється шляхом комплексного дослідження в ході документальної перевірки: податкових декларацій, фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку та первинних документів.

Разом з тим, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

З наведених вище норм вбачається, що під час проведення камеральної перевірки не можуть перевірятися інші питання, ніж визначенні статтею 75 Податкового кодексу України. Документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме: податкові декларації (розрахунки), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані Єдиного реєстру податкових накладних, акцизних накладних та дані системи електронного адміністрування реалізації пального і ніякі інші. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки буде виявлено порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу, що призначенню та проведенню перевірки товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Терра Техніка мало передувати виявлення контролюючим органом під час проведення камеральної перевірки порушення податкового законодавства. Проте надані документи та наведені факти свідчать, що в ході камеральних перевірок декларацій товариства не встановлено порушень податкового законодавства. Контролюючим органом підтверджено проведення камеральних перевірок за грудень 2023, січень 2023, лютий 2024, у ході яких порушень податкового законодавства не виявлено /том 1 а.с. 54-56/.

Отже, контролюючим органом 01.04.2024 прийнято наказ про проведення відносно позивача документальної позапланової невиїзної перевірки.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Так, перелік випадків, у яких податковий орган має право проводити документальну позапланову перевірку, передбачений пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що підставою для проведення перевірки у спірному наказі указано, зокрема підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент винесення спірного наказу) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Колегія суддів зауважує, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку надіслання на адресу платника (вручення платнику) обов`язкового письмового запиту з пропозицією надати пояснення та їх документальні підтвердження для усунення сумнівів контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

Отримання податкової інформації контролюючими органами служби регламентується статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року N 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок).

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника органу державної податкової служби та за наявності підстав для її проведення.

У постанові від 19 серпня 2024 року у справі № 820/5459/17 щодо оскарження наказу, визнання протиправними дій стосовно проведення перевірки ВС зазначив, що з огляду на висновки, сформульовані в постанові Великої Палати ВС від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, позивач не позбавлений можливості посилатися на допущені контролюючим органом під час призначення та проведення перевірки порушення при оскарженні в судовому порядку рішення за результатами такої перевірки.

Водночас, всупереч вищевказаних норм позивачу не надсилався обов`язковий письмовий запит про надання пояснень, в якому би зазначалось порушення ним податкового, валютного та іншого законодавства та їх документального підтвердження, адже таких даних судом не встановлено під час розгляду справи.

Стосовно тверджень позивача про те, що наказ контролюючого органу від 01.04.2024 оскаржувався у судовому порядку, а відтак не було підстав для надання витребуваних відповідачем документів; запит контролюючого органу про необхідність надання запитуваних документів, починаючи із зазначеного терміну, а саме з 06.05.2024, потребував деталізації у частині періоду за який необхідно подати первинні документи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 у справі №804/708/16 ненадання платниками податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій є самостійним порушенням.

У постанові від 08 вересня 2019 року у справі № 802/1069/13-а Верховний Суд зауважував, що обставина порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, щодо надання після початку перевірки всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки, не означає, що такий платник не має права додатково їх надати до прийняття відповідного рішення й, при цьому, не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, при прийнятті рішення, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України.

Так, зокрема, але не виключно, у постановах від 29 травня 2020 року (справа № 826/27811/15), від 06 серпня 2019 року (справа № 160/8441/18), від 31 січня 2020 року (справа № 826/15328/18), від 03 жовтня 2023 року (справа № 420/534/20) Верховний Суд сформулював такий висновок. Надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Поряд з цим факт відмови надання платником податків документів під час податкової перевірки повинен фіксуватися у визначений законом спосіб, а саме шляхом складання акта про відмову у наданні документів. Про це Верховний Суд неодноразово вказував, зокрема, у постановах від 26 січня 2021 року у справі №814/3617/14, від 03 березня 2021 року у справі №824/638/18-а, від 08 вересня 2022 року у справі №640/26351/20, від 11 липня 2023 року у справі №822/554/17, від 10 січня 2023 року у справі №814/876/16 тощо).

Крім того, у постанові від 08 вересня 2019 року (справа №802/1069/13-а) Верховний Суд також зауважував, що обставина щодо порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, надати після початку перевірки всі документи, які пов`язані з предметом перевірки, не означає, що платник не має права додатково їх надати до прийняття контролюючим органом відповідного рішення за результатами перевірки та не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати при прийнятті рішення додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України.

У постановах від 08 вересня 2019 року (справа №802/1069/13-а), від 01 квітня 2020 року (справа №640/637/19), від 04 березня 2020 року (справа №0440/5658/18) Верховний Суд висловив позицію про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, контролюючий орган до прийняття рішення за результатами такої перевірки зобов`язаний призначити та провести позапланову перевірку.

При цьому у постановах від 24 лютого 2020 року (справа №440/4443/18), від 27 квітня 2022 року (справа №420/13197/20) Верховний Суд виснував, що суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, з огляду на визначені нормами ПК України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі якщо рішення контролюючого органу вмотивоване саме не наданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач в акті перевірки зазначає про ненадання позивачем під час здійснення перевірки первинних документів запитуваних у листах контролюючого органу від 02.04.2024 та 12.04.2024.

Разом з тим, у акті перевірки від 17.05.2024 № 22244/20-40-07-13-05/39773812 вказується про використання податкової інформації наявної у інформаційних базах ДПС та зібрана в межах організації і проведення цієї перевірки, у тому числі представлена платником податків. Первинних та/або будь-яких інших документів . що підтверджують формування від`ємного значення на загальну суму 784839,00 грн не надано /том 1 а.с. 91-118/.

Крім того, позивач звертаючись зі скаргою до ДПС на оскаржувані податкові повідомлення-рішення, так і в позові, наголошував на тому, що контролюючим органом не було взято до уваги ті обставини, що позивач просив уточними періоди за які необхідно надати первинні документи, а в деяких випадках контролюючих орган не вказав, які саме документи необхідно надати.

Податкова декларація за лютий 2024 року сформована на підставі проведених господарський операцій у лютому 2024 року, які підтверджені податковими накладними, які прийняті контролюючим органом: від 07.02.2024 № 11, від 09.02.2024 № 12, від 14.02.2024 № 14, від 21.02.2024 № 15, від 22.02.2024 № 16, 22.02.2024 № 17, 27.02.2024 № 18 /том 1 а.с. 193-217/.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з додатку 2 до вищевказаної податкової декларації з податку на додану вартість задекларовано звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення , що зараховується до складу податкового кредиту, наступного звітного (податкового) кредиту а саме: липень 2022 року 157727, 00 грн, серпень 2022 року 3263,00 грн, березень 2022 року 8567,00 грн, липень 2023 року 822,00 грн, серпень 2023 року 604104,00 грн.

На переконання позивача, контролюючий орган запитував надання документів за період згідно з додатку 2 до відповідної декларації не зазначивши конкретний перелік необхідних документів.

Оцінюючи акт документальної перевірки, який слугував підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення в згаданій частині, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за № 1300/27745 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, далі - Порядок № 727).

Порядком № 727 визначено, що акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з нормами Розділу ІІ Порядку № 727, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з підпунктом 2 пункту 4 розділу 3 вказаного Порядку у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки.

Судовим розглядом встановлено, що акт перевірки на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.05.2024, не містить детального посилання на первинні документи, якими оформлені фінансово-господарські операції, чи будь-які інші документи, що стосуються формування позивачем показників спірних рядків (рядок 21), пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, та доказів, що підтверджують наявність факту порушення; відповідач не конкретизував на підставі, якого саме первинного документу чи інші документи, підтверджують факт порушень, які викладені в акті.

Відповідно до положень пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 статті Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до положень пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування податку на прибуток є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу.

Згідно із п.3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 р. № 290 це Положення (стандарт) не поширюється на доходи, пов`язані з: договорами оренди; дивідендами, які належать за результатами фінансових інвестицій та обліковуються методом участі в капіталі; страховою діяльністю; первісним визнанням і зміною справедливої вартості біологічних активів, пов`язаних з сільськогосподарською діяльністю, та з первісним визнанням сільськогосподарської продукції; змінами вартості інших поточних активів; природним приростом поголів`я худоби, виходом продукції сільського та лісового господарства; видобуванням корисних копалин.

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 р. № 290 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Так,пПорядок формування податкового кредиту передбачений статтею 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Так, пунктом 200.1 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу).

Відповідно до пунктів 44.1 і 44.3 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Колегія суддів зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій із придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Судова колегія зазначає, що про відсутність фактичного характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Крім того, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Колегія суддів наголошує, шо лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З вищенаведеного вбачається, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Відповідно до абзацу 11 вищезазначеної статті Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до вимог п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених вище норм вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Колегія суддів звертає увагу, що відсутність аналізу первинних документів та посилання на них в акті перевірки призвело до необґрунтованості висновків відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що акт перевірки відповідача зазначеним вище вимогам не відповідає, адже відсутній аналіз первинних документів та посилання на них в акті перевірки, що відповідно унеможливлює оцінку об`єктивності щодо наявності/відсутності факту завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за лютий 2024 року на суму 774483,00 грн, заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 15319,00 грн.

Крім іншого, судом не було встановлено ознак недобросовісності позивача як платника податку, а відповідачем, своєю чергою, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин, ділової мети (з огляду на основний вид економічної діяльності позивача та його специфіку), та наміру одержати економічний ефект тощо.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач не спростував обставини реального виконання спірних операцій, засвідчених поданими платником первинними документами, не скористався правами, наданими йому податковим законодавством, для безпосереднього з`ясування обставин, які б підтвердили або спростували висновки про неможливість виконання контрагентами позивача господарських операцій; натомість, контролюючий орган лише обмежився податковою інформацією з власних баз даних, достовірність інформації в яких не підтверджена жодними об`єктивними доказами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що інформація з баз даних АІС Податковий блок та податкова інформація щодо контрагентів позивача, на яку посилався відповідач, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів. Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 17.05.2024 не може бути підставою для прийняття податковим органом оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 12.06.2024 № 3 та 3 3, а тому дійшов вірного висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень та їх скасування.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 12.06.2024 № 713, форми ПС, колегія суддів зазначає, що законодавцем закріплено право витребування контролюючим органом лише тих документів, які пов`язані з предметом перевірки, а також встановлена пряма заборона витребування контролюючим органом документів, витребування яких не передбачено приписами ПК України.

Передбачене приписами статті 122 Податкового кодексу України порушення наявне в діях платника лише за умови наявності в діях складу порушення, предметом якого є документи, які пов`язані з предметом перевірки.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для проведення позапланової документальної невиїзної перевірки контролюючим органом здійснено витребування первинних документів чіткий перелік яких не вказано у запитах від 02.04.2024 та 12.04.2024, а тому не встановив в діях позивача усіх складних, які необхідні для визнання таких дій правопорушення в силу ст. 122 ПК України, а дійшов вірного висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 12.06.2024 № 3 та його скасування та про задоволення позову у повному обсязі.

Доводів щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу апеляційна скарга не містить, тому рішення Харківського окружного адміністративного суду в даній частині перегляду не підлягає.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 по справі № 520/24537/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 по справі № 520/24537/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 09.04.2025 року