Справа № 537/1867/25
Суддя: ДЯДЕЧКО І. І.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/25/2025
Справа № 537/1867/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечка І.І., за участі секретаря Бобровської К.Д., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Коломієць О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи інспектора патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці УПП в Полтавській області Цимбала Максима Євгеновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4308563 від 19.03.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, провадження у справі закрити, ???судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено про те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4308563 від 19.03.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено не неї штраф в сумі 510 грн. В мотивувальній частині постанови зазначено, що 19.03.2025 року о 20:28:05 год. в м. Кременчук, проспект Свободи, водій керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, фіксація 476970, відеореєстратор службового ТЗ 4056, чим порушив п.8.7.3 (ґ) ПДР - порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух. Позивач не погоджується з даною постановою, оскільки жодних правопорушень вона не вчиняла, доказів вчинення нею правопорушення працівники поліції на її прохання надано не було. Також, ОСОБА_1 вказала, що працівники поліції грубо з нею поводились. Інкриміноване їй адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, зафіксоване лише в оскаржуваній постанові, яка за своєю суттю не може бути доказом вчинення нею будь-яких правопорушень. Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Також, у пункті 7 постанови № 4308563 від 19.03.2025 року інформація щодо додатків до постанови взагалі відсутня, що свідчить про необґрунтованість постанови. Відтак, будь-які докази, які не вказані у постанові є недопустимими. Наведене свідчить про те, що постанова № 4308563 від 19.03.2025 року не відповідає вимогам КУпАП та інструкції № 1395, а тому повинна бути скасована. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, тому має бути скасована, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

26.03.2025 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області провадження у справі відкрито, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

02.04.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно вимог якого останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9). 19.03.2025 року інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Цимбалом М.Є. винесено постанову серії EHA №4308563 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на останню стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що водій цього дня, близько 20 год. 28 хв., керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Кременчук по просп. Свободи, 4, проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушила п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України. Фіксація 476970, відеореєстратор службового ТЗ 4056. Відповідно до п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Відповідно до п.п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсного або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках-перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. За порушення правил проїзду на заборонний сигнал світлофора, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, дату та час, вказані в оскаржуваній постанові, вона керувала транспортним засобом NISSAN LEAF, номерний знак НОМЕР_1 , та була зупинена працівниками поліції, які повідомили про порушення нею ПДР, а саме проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора. В позовній заяві позивач ненадаючи жодних пояснень щодо обставин, які передували притягненню її до адміністративної відповідальності, заперечує порушення нею ПДР України, проте, такі твердження позивача є голослівними та необґрунтованими, жодними належними та допустимими доказами не підтвердженні, повністю спростовуються відеозаписом з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі. Інші доводи позивача не заслуговують на увагу, факту вчиненого правопорушення не спростовують, не можуть слугувати підставою для скасування постанови та звільнення водія від адміністративної відповідальності. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження доводів, наведених в адміністративному позові позивачем до суду не надано. Отже, доводи позивача є необґрунтованими, мають оцінюватись судом критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. 19.03.2025 року під час патрулювання в м. Кременчуці працівниками поліції був виявлений транспортний засіб під керуванням позивача, який здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України. На підтвердження правомірності дій працівників поліції відповідачем до відзиву додано dvd-диск з відеозаписом з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі та нагрудної відеокамери поліцейського.Відомості про технічні засоби, в порядку ст. 283 КУпАП, зазначено у фабулі постанови. Так, з відеозапису, здійсненого за допомогою відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі, чітко вбачається, що миготливий зелений сигнал світлофору, розташованого перед просп. Свободи, увімкнувся о 20:28:17. При ввімкненні жовтого сигналу світлофору, що забороняє рух водій транспортного засобу NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до світлофору не зменшила швидкість, не зупинила автомобіль перед стоп-лінією, продовжила рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, що на момент проїзду горів вже 2 секунди. Проїзд перехрестя водій закінчила вже на червоний сигнал світлофора. На даному регульованому перехресті режим роботи світлофорів відповідає вимогам ДСТУ 4092-2002 «Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні умови, правила застосування та вимоги безпеки», відповідно до якого режим роботи світлофорної сигналізації з використовуванням транспортних світлофорів передбачає миготіння зеленого сигналу протягом 3 секунд безпосередньо перед вимкненням, а частота миготіння сигналів - 1 с. Пунктом 8.7.3 «в» ПДР України передбачено, що зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. При зеленому миготливому сигналі світлофора водій повен розрахувати свої дії, виходячи з конкретних умов: швидкості руху, стану проїзної частини, зчеплення коліс з дорогою, інтенсивності руху. Час миготіння зеленого сигналу становить 3-4 с. Таким чином, миготіння зеленого сигналу продовжує час попередження водіїв про наступне вмикання жовтого та червоного сигналу. Разом з тим, позивач здійснювала проїзд на жовтий сигнал світлофора, не зупинив свій транспортний засіб у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР України, чим порушила вимоги пункту 8.7.3. «ґ» ПДР України і правомірно притягнута до адміністративної відповідальності. Представник відповідача вказав, що на місці зупинки транспортного засобу, в порядку ст. 279 КУпАП, інспектор представився, водія було повідомлено про причину зупинки, а саме проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, що є порушенням п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, ознайомлено з відеозаписом вчиненого ним правопорушення. Під час з`ясування фактичних обставин справи в усних поясненнях водій підтвердила факт проїзду на жовтий сигнал світлофору, проте, безпідставно вважала це незначним порушенням ПДР України та прохала працівників поліції не притягувати її до адміністративної відповідальності. Водночас, доводи та поведінка водія свідчили про не усвідомлення нею протиправності своїх дій в сфері безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що в свою чергу, створює підвищену суспільну небезпеку таких дій як для самої себе, так і інших учасників дорожнього руху. Водієві поліцейським було повідомлено про розгляд справи, роз?яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, а також надано можливість та достатньо часу для реалізації, визначених законодавством прав. Письмові пояснення позивача не спростовували факту порушення нею Правил дорожнього руху. Таким чином, інспектором поліції було прийнято до уваги порушення водієм ПДР України, враховано пояснення водія, покази технічного відеозасобу, які відповідно до ст.251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, з`ясовано всі фактичні обставини справи та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивачу було роз`яснено порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. Копія постанови надана водієві на місці розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав у нього зазначених.

Представник відповідача Коломієць О.Ю. в судовому засіданні у задоволенні адміністративного позову просила відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю, оскільки позивач дійсно порушив вимоги розділу п. 8.7.3. «ґ» ПДР України. Таким чином, вважає, що інспектором Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Цимбалом М.Є. було прийнято правомірне рішення про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Третя особа інспектор патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці УПП в Полтавській області Цимбал М.Є. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.93 № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР україни, вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. п. "ґ" п. 8.7.3 ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,

Згідно ст. 213 КУпАП справа про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Пунктом 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведеного вбачається, що у випадку вчинення повнолітніми особами адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02.07.2015 року N 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

З матеріалів справи встановлено, що 19.03.2025 року інспектором взводу №1 роти № 2 УПП БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Цимбалом М.Є. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4308563, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що остання 19.03.2025 року о 20:28:05 год. в м. Кременчук, проспект Свободи, керуючи транспортним засобом проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушила п.8.7.3 (ґ) ПДР України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог, зазначає те, що не порушувала ПДР України й доказів вчинення неї адміністративного правопорушення наданої їй не було.

В свою чергу, на обґрунтування відзиву та на підтвердження порушення позивачем 19.03.2025 вимог ПДР України, за порушення яких ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, представником відповідача надано відеозапис, який було зроблено за допомогою технічних приладів, що мають функції відеозапису.

Із вказаного відеозапису, який досліджено судом в судовому засіданні, вбачається, що о 20:28:18 годині на перехресті вмикається зелений миготливий сигнал світлофору, а о20:28:21 годині вмикається жовтий заборонений сигнал світлофору. При ввімкненні жовтого сигналу світлофору, що забороняє рух о 20:28:22 водій транспортного засобу NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до світлофору не зменшив швидкість, не зупинив автомобіль перед стоп-лінією, продовжив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, що на момент проїзду горів вже 1 секунду. Окрім того встановлено, що за транспортним засобом під керуванням позивача в у його смузі руху в попутному напрямку інші транспортні засоби не рухались. Після зупинки транспортного засобу працівник поліції Цимбал М.Є. повідомив водію, яка в подальшому представилась, як ОСОБА_1 про здійснення відеофіксації та причину зупинки транспортного засобу, а саме те, що остання проїхала на на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушила п.8.7.3 (ґ) ПДР України. ОСОБА_1 пояснила, що проїхала ще на зелений сигнал світлофору й зазначила, що не могла загальмувати,оскільки на передньому сидінні в неї лежать речі. В подальшому працівник поліції ознайомив водія із відеозаписом на якому зафіксовано рух транспортного засобу на жовтий сигнал світлофора, на що ОСОБА_1 відповіла: «Я все розумію, я ж не на червоний проїхала, не штрафуйте, будь ласка».Працівник поліції пояснив, що за порушення п.8.7.3 (ґ) ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП й повідомив, що відносно водія буде складено постанову. На відеозаписі вбачається, що ОСОБА_1 прохає працівників поліції не штрафувати її, так як вона проїхала не на червоний. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази інспектором була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, роз`яснено її права та порядок оскарження постанови.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.03.2025 остання пояснила, що не згодна з винесенням постанови, оскільки проїхала на зелений мигаючий сигнал світлофора і не застосувала екстрене гальмування.

Учасниками справи не заперечується та обставина, та підтверджується відомостями, зафіксованими на відеозаписі, що в місті вчинення адміністративного правопорушення світлофор працює в режимі миготливого зеленого сигналу світлофора, який завчасно попереджає водія про зміну сигналу світлофора, який забороняє рух жовтий та червоний.

Відповідно до п. 7.30 ДСТУ 4092-2002 "Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні умови, правила застосування та вимоги безпеки" режим роботи світлофорної сигналізації з використовуванням транспортних світлофорів передбачає миготіння зеленого сигналу протягом 3 с безпосередньо перед вимкненням, а частота миготіння сигналів 1 с.

При зеленому миготливому сигналі світлофора водій повинен розрахувати свої дії, виходячи із конкретних умов: швидкості руху, стану проїзної частини, зчеплення коліс з дорогою, інтенсивності руху. Час миготіння зеленого сигналу становить 3-4 с.

Таким чином, суд зауважує, що миготіння зеленого сигналу продовжує час попередження водіїв про наступне вмикання жовтого та червоного сигналу.

Відповідно до п. 8.7.3 (в) ПДР України зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

За змістом п. "ґ" п. 8.7.3 ПДР України вбачається, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "STOP", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Приписами п. 8.11 ПДР України встановлено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Водночас, відповідно з наданого відеозапису вбачається, що розташований на перехресті світлофор має зворотній відлік, який визначає час до перемикання сигналів, а останні три секунди при зеленому сигналі вмикається миготіння.

Згідно із відеозаписом ОСОБА_1 здійснила рух транспортного засобу на жовтий сигнал світлофора, що об`єктивно свідчить про те, що позивач розпочала проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофору, хоча враховуючи наявність зворотного відліку остання мала реальну можливість орієнтуватись у часі, що залишився до перемикання сигналу світлофору.

Судом встановлено, що позивач рухаючись на автомобілі та заздалегідь побачивши "зелений" сигнал світлофору, який у подальшому став миготіти для перемикання на заборонений "жовтий" сигнал світлофору, мала можливість знизити швидкість та зупинитись перед стоп-лінією.

Також, слід зазначити, що позивач зобов`язана була на мигаючому "зеленому" сигналі світлофору зменшити швидкість, оскільки зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, та здійснити повільне гальмування і зупинитися на "жовтий" сигнал світлофору на стоп-лінії, щоб уникнути можливого зіткнення з іншими учасниками дорожнього руху.

Враховуючи дозволену швидкість, керованого позивачем автомобіля 50 км/год в населеному пункті та завчасне попередження водія про наступне увімкнення сигналу світлофора, що забороняє рух, посилання позивача на "екстрене гальмування" суд сприймає як спосіб уникнути адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення.

За наведених обставин, суд не приймає до уваги пояснення позивача про те, що вона почала перетин перехрестя саме на зелениймигаючий сигнал світлофора і вже коли вона не мала технічної можливості зупинити автомобіль, без виникнення аварійної ситуації на дорозі, загорівся жовтий сигнал, дані твердження не відповідають дійсності та спростовуються інформацією з відеозапису.

Суд вважає, що позивач мала можливість зупинити свій транспортний засіб з дотриманням ПДР України у місці, визначеному п. 8.10 ПДР України. Втім, здійснила проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушила вимоги п. п. "ґ" п. 8.7.3 ПДР України.

Також, суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 , що їй не були надані докази вчиненого правопорушення, оскільки, як вбачається з відеозапису працівник поліції надав їй для ознайомлення відеозапис з якимвона ознайомилась та надала пояснення.

Таким чином, оцінивши в сукупності надані позивачем та представником відповідача докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, тобто не надано належних доказів та, в свою чергу, представником відповідача доведено і це вбачається із наданих останнім та досліджених в судовому засіданні доказів, що ОСОБА_1 19.03.2025 о 20:28:05 в м. Кременчук, проспект Свободи, 4, керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушила п. 8.7.3 (ґ) ПДР України, за що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність. При накладенні на позивача відповідачем адміністративного стягнення було дотримано загальні засади накладення адміністративного стягнення, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, додержано вимоги глави 22 КУпАП, якою визначено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, зокрема позивачу роз`яснено його права і обов`язки, під час розгляду справи досліджено докази, заслухані пояснення особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, встановлені обставин справи, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 6-11, 12, 14, 20, 22, 25, 72-77, 79, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 271, 286, суд,

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи інспектора патрульної поліції батальйону патрульної поліціїв м. Кременчуці УПП в Полтавській області Цимбала Максима Євгеновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя І.І. Дядечко