Справа № 694/729/25
Суддя: Смовж О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/729/25
провадження № 2-а/694/31/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
14 березня 2025 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому він просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 475 від 15.01.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до оскаржуваної постанови позивач 08.11.2024 о 14.00 год не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, яка була повернута 08.11.2024 Укрпоштою з довідкою «про причини повернення/доставлення» та відміткою «адресат відмовився», для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У зв`язку з неявкою на визначену дату та час складено рапорт начальником відділення обліку мобілізаційної роботи майором ОСОБА_2 , на підставі якого складено протокол № 475 про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову.
Позивач стверджує, що він не відмовлявся від отримання повістки, та не знав, що така повістка взагалі прибула на його адресу, працівники Укрпошти не викликали його для її отримання. Чому працівники Укрпошти зазначили, що він відмовився від повістки йому не відомо.
Посилаючись на такі та інші обставини, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 березня 2025 року поновлено строк звернення позивачу з адміністративним позовом та прийнято його до розгляду, визначено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_3 оригінали матеріалів про адміністративне правопорушення, на підставі яких винесена постанова № 475 від 15.01.2025 року.
26.03.2025 до суду надійшли матеріали справи № 475 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
В судове засіданні 03.04.2025 позивач не з`явився. У прохальній частині позовної заяви просив судові засідання проводити без його особистої участі.
Представник відповідача в судове засідання 03.04.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до реєстру відправки кур`єрської пошти за 20.03.2025, судову повістку, копію ухвали, копію позовної заяви з додатками отримав ОСОБА_3 .
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Оцінюючи обставини, встановлені у даній справі, суд виходить із змісту статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною третьою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".
Відповідно до частини першої цієї ж статті передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Положеннями ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 15.01.2025 відносно ОСОБА_1 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 винесено постанову № 475, відповідно до якої позивачу направлено повістку № 1509819 від 30.11.2024 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 08.11.2024 на 14.00.
20.11.2024 у зв`язку з неявкою на визначену дату та час складено рапорт начальником відділення обліку мобілізаційної роботи майором ОСОБА_2 , про неявку ОСОБА_1 у визначену дату та час.
У протоколі № 475 про адміністративне правопорушення значиться, що ОСОБА_1 , був належним чином оповіщений 08.11.2024, згідно п. 41 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період» від 16.05.2024 № 560, про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14.00 год 08.11.2024 для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Однак ОСОБА_1 08.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09.00 год 15 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет № 1.
Оскаржуваною постановою № 475 від 15.01.2025 ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 17 000,00 грн за вчинення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, а саме за неприбуття по повістці, яка була повернута 08.11.2024 року Укрпоштою з довідкою «про причини повернення/доставлення» та відміткою «адресат відмовився», для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Окрім того, встановлено, що під час складання протоколу від 02.01.2025 ОСОБА_1 власноруч надав пояснення, у яких зазначив (дослівно): по суті мені відомих обставин пояснюю наступне: ІНФОРМАЦІЯ_4 відвідував систематично, на кожну повістку з`являвся своєчасно. Про те, що прийшла повістка 30.10.2024 я не знав, ніхто мені про неї не повідомляв.
Окрім того, у справі № 475 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , яка надана суду, міститься повістка № 899576 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) від 30.10.2024 адресована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про необхідність з`явитися 08.11.2024 року о 14.00 год для уточнення даних.
Разом з тим, у постанові № 475 по справі про адміністративне правопорушення від 15.01.2025 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується повісткою № 1509819 від 30.11.2024 року, якою ОСОБА_1 був викликаний на 14.00 год 08.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Повістка № 1509819 від 30.11.2024 року суду не надана, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутня. Наявна інша повістка №899576 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_5 ) від 30.10.2024. Відповідні розбіжності, допущені ІНФОРМАЦІЯ_7 ставлять під сумнів винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та його правомірне притягненні до відповідальності.
Відповідно до ст.235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Окремо суд зауважує, що відзив відповідачем у справі не подано, а будь-які сумніви трактуються на користь позивача.
Виходячи з таких обставин, а також наявних у справі доказів, суд дійшов переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не доведена належними , достатніми та переконливими доказами, оскільки він не мав умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_7 , допустив неточності матеріалів справи щодо номеру повістки, дати, зазначених уповноваженими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 у повістці, зазначених обставин не врахував, та дійшов передчасного висновку про наявність усіх ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Так, статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.
Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення (відсутній умисел на вчинення правопорушення), за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим адміністративне стягнення накладено на позивача необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
У даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_7 не вжив заходів для повного з`ясування обставин справи, та виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону,тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_4 № 475 від 15 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення № 475 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя О.Ю. Смовж