Справа № 420/26776/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванова Е.А. розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), яка полягає у не нарахуванні та не виплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої абзацом 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за періоди з 21.06.2023 по 20.08.2023, 01.09.2023 по 24.09.2023, 29.09.2023 по 08.10.2023, 20.11.2023 по 25.01.2024, 09.03.2024 по 18.03.2024 року, безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, Волноваський район, Великоновосілківська селищна ТГр, Херсонська область, Херсонський район, Дар`ївська сільська ТГр, Бериславський район, Тягинська сільська ТГр, у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, у повному обсязі;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену абзацом 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за періоди з 21.06.2023 по 20.08.2023, 01.09.2023 по 24.09.2023, 29.09.2023 по 08.10.2023, 20.11.2023 по 25.01.2024, 09.03.2024 по 18.03.2024 року, безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, Волноваський район, Великоновосілківська селищна ТГр, Херсонська область, Херсонський район, Дар`ївська сільська ТГр, Бериславський район, Тягинська сільська ТГр, у розмірі 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, у повному обсязі, мотивуючи це тим, що він у вказаний період брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення і інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф що підтверджується довідкою, проте виплату додаткової винагороди згідно постанови КМУ №168 він не отримав.

Ухвалою суду від 04.09.2024 року відкрито позовне провадження в адміністративній справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 04.03.2024 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.01.2025року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.01.2025 року витребувано докази по справі.

20.09.2024 року до суду надійшов від представника відповідача відзив на позов, у якому він позов не визнає, з підстав того, що Відповідно до Довідки від 18.07.2024 №191/4850 Позивач приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій обл. та Херсонській обл. в періоди: 21.06.2023 по 20.08.2023, з 01.09.2023 по 24.09.2023, з 29.09.2023 по 08.10.2023, з 20.11.2023 по 25.01.2024р. та з 09.03.2024 по 18.03.2024.

Відповідачем на адвокатський запит було надано відповідь від №182/8607 в якій повідомлялось, що Позивач не постійно брав участь у виконанні бойових завдань за які належало до виплати додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. А в Довідці від 18.07.2024 №191/4850 вказані лише періоди перебування в районах бойових завдань. Якщо провести співставлення тлумачень виконуваних завдань Позивачем між Довідкою від 18.07.2024 №191/4850 та постановою КМУ від 28.02.2022 №168, то Довідкою визначено - «участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України», що в своєму тлумаченні повністю відповідає підставі виплати додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. відповідно постанові КМУ від 28.02.2022 №168. Таким чином вважає, що Довідка від 18.07.2024 №191/4850 є лише доказом того, що позивач перебував в районах виконання бойових завдань в певні періоди і не являється доказом того, які саме виплати він в праві отримати. На виконання п.4 Наказу МОУ №260 від 07.06.2018р. у військовій частині НОМЕР_1 командири підрозділів щомісячно подають рапорти на додаткову винагороду із зазначенням підстави виплати такої винагороди (бойові накази та розпорядження), а також періоди в які військовослужбовці виконували бойові завдання чи приймали участь у бойових діях. За червень 2023 року Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 10 000 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 21.06.2023 по 30.06.2023, підстава - рапорт від 06.07.2023 №955; за липень 2023 року: Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 3870, 97 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 01.07.2023 по 04.07.2023, підстава - рапорт від 02.08.2023 №13000;

Позивачем отримано додаткову винагороду 100 тис. грн. в розмірі 87096, 77 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 05.07.2023 по 31.07.2023, підстава - рапорт від 02.08.2023 №12999; за серпень 2023 року: позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 1935, 48 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 18.08.2023 по 19.08.2023, підстава - рапорт від 05.09.2023 №17552;

Позивачем отримано додаткову винагороду 100 тис. грн. в розмірі 54838, 71 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 01.08.2023 по 17.08.2023, підстава - рапорт від 05.09.2023 №17551;

за вересень 2023 року: Позивач отримав додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 4000 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 16.09.2023 по 17.09.2023 та з 23.09.2023 по 24.09.2023, підстава - рапорт від 02.10.2023 №20321;

Позивач отримав доплату додаткової винагороди 30 тис. грн. в розмірі 2000 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 29.09.2023 по 30.09.2023, підстава - рапорт від 21.10.2023 №22017;

за жовтень 2023 року Позивач отримав додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 6774, 19 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 01.10.2023 по 07.10.23р.

підстава - рапорт від 01.11.2023 №23095;

за листопад 2023 року Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 9 000 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 21.11.2023 по 22.11.2023 та з 24.11.2023 по 30.11.2023, підстава - рапорт від 02.12.2023 №25858;

за грудень 2023 року Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 30 000 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 01.12.2023 по 31.12.2023, підстава - рапорт від 07.01.2024 №184/547;

за січень 2024 року Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 23 225. 81 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 01.01.2024 по

підстава - рапорт від 01.02.2024 №184/2553;

лютий 2024 не оскаржується;

за березень 2024 року Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 7441, 94 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 09.03.2024 по 16.03.24р. підстава - рапорт від 04.04.2024 №184/9658. Всі вищевказані виплати відповідають наданій Позивачем виписці з карткового рахунку від 01.08.2024. З урахуванням вищевикладеного вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як являються необґрунтованими та таким, що суперечить спеціальним нормативно-правовим актам.

Дослідивши зміст заяв по суті справи, надані до суду письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.06.2023 №167 ОСОБА_2 вважати такими, що прибув до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання ІНФОРМАЦІЯ_1 '', які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2023 №177 молодшого сержанта ОСОБА_2 , сержанта резерву запасного взводу запасної роти військової частини НОМЕР_1 вважати такого, що справи та посаду здав. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30 червня 2023 року № 131 -РС. Молодшого сержанта ОСОБА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30 червня 2023 року №131-РС на посаду механіка-водія танкового взводу танкової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що з 01 липня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Встановити посадовий оклад за посадою 2910 гривень на місяць, шпк старший матрос.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2024 №79 Позивача було з 17.03.2024року призначено на посаду сержанта резерву запасного взводу 92 запасної роти військової частини НОМЕР_1 . Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2024 №180 Позивача було виключено зі списків особового складу військової частини в зв`язку із призначенням на посаду до іншої військової частини.

Згідно довідки про доходи мол.сержанта ОСОБА_2 №182/8550 від 16.08.2024 року та виписки АТКБ Приватбанк позивачу за період червень 2023 по квітень 2024 року нараховано та виплачено позивачу грошове забезпечення та додаткову винагороду з утриманням військового збору у розмірі 1,5%:

7317,30грн у липні 2023 року грошове забезпечення за червень 2023р

10000грн. у липні 2023р. додаткова винагорода 30000грн. за червень 2023р

24561,54грн. у серпні 2023р. грошове забезпечення за липень 2023р

3870,97грн. у серпні 23р. винагорода 30000грн. за липень 2023р

87096,77грн. у серпні 23р. винагорода 100000грн. за липень 2023р

24561,54грн. у вересні 23р. грошове забезпечення за серпень 2023р

1935,48грн. у вересні 23р. винагорода 30000грн. за серпень 23р

54838,71грн. у вересні 23р. винагорода 100000грн. за серпень 2023р

24561,54грн. у жовтні 23р. грошове забезпечення за вересень 2023р.

24561,54грн. у жовтні 23р. грошова допомога на оздоровлення 2023р

24561,54 грн. у листопаді 23р. грошове забезпечення за жовтень 2023р

4000грн. у листопаді 23р. винагорода 30000грн. за жовтень 23р.

24561,54грн. у грудні 23р. грошове забезпечення за листопад 2023р

17461,54грн. у грудні 23р. грошове забезпечення за грудень 2023р

7100грн. у січні 24р. грошове забезпечення за грудень 2023р

2000грн. у січні 24р. винагорода 30000грн. за вересень 2023р

6774,19грн. у січні 24р. винагорода 30000грн. за жовтень 2023р

9000грн. у січні 24р. винагорода 30000грн. за листопад 2023р

30000грн. у січні 24р. винагорода 30000грн. за грудень 2023р

24561,54грн. у лютому 24р. грошове забезпечення за січень 2024р

23225,81грн. у лютому 24р. винагорода 30000грн. за січень 2024р

24561,54 грн. в березні 24р. грошове забезпечення за лютий 2024р

24561,54грн. в квітні 24р. грошове забезпечення за березень 2024р

7741,94грн. в квітні 24р. винагорода 30000грн. за березень 2024р

24729.62грн. у травні 24р. грошове забезпечення за квітень 2024р.

Позивач не погодився із відсутністю виплат збільшеної додаткової винагороди до 100000грн. за спірні періоди та звернувся до суду з позовом.

Джерела права та висновки суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно з Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558 грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168, в редакції чинній у спірний період).

Відповідно до п.1 постанови № 168, Установити, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Крім того, згідно п.1-1 постанови № 168 військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Згідно п.1-2 постанови КМУ №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

У постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 Верховний Суд констатував, що «текстуальний виклад цієї частини пункту 1 постанови №168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав».

Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07.07.2022 №793 (застосовується з 24.02.2022), постанова №168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Наказом Міністра оборони України №44 від 25.01.2023 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 р. за № 177/39233) внесені Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (затвердженого наказом МОУ №260 від 07.06.2018), яким Порядок доповнений новим розділом такого змісту: XXXIV. «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Згідно п.2 Розділу XXXIV Порядку на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;

50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;

з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;

з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;

у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;

у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту);

Згідно п.4 Розділу ХХХІV Наказу №260 Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах є вищезазначені документи, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях.

Відповідно до визначення, наведеного у ст.1 Закону України «Про оборону України», район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26, від 14.02.2023 №35, від 01.03.2023 №52, від 17.03.2023 №67, від 17.03.2023 №68, від 01.04.2023 №89, від 01.05.2023 №111, від 01.06.2023 №147, від 01.07.2023 №183, від 01.08.2023 №210, від 01.09.2023 № 247, від 01.10.2023 №273, від 01.11.2023 №301, від 01.12.2023 №341, від 01.01.2024 №2, від 01.02.2024 № 42, від 01.03.2024 №82, визначались райони ведення воєнних (бойових).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивачу в спірному періоді нараховувалась та виплачувалась додаткова винагороду у розмірі 100000грн. та 30000грн.: за червень 2023 року Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 10 000 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 21.06.2023 по 30.06.2023, підстава - рапорт від 06.07.2023 №955;

за липень 2023 року: Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 3870, 97 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 01.07.2023 по 04.07.2023, підстава - рапорт від 02.08.2023 №13000;

Позивачем отримано додаткову винагороду 100 тис. грн. в розмірі 87096, 77 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 05.07.2023 по 31.07.2023, підстава - рапорт від 02.08.2023 №12999;

за серпень 2023 року: Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 1935, 48 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 18.08.2023 по 19.08.2023, підстава - рапорт від 05.09.2023 №17552;

Позивачем отримано додаткову винагороду 100 тис. грн. в розмірі 54838, 71 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 01.08.2023 по 17.08.2023, підстава - рапорт від 05.09.2023 №17551;

за вересень 2023 року: Позивач отримав доплату пропорційно дням виконання завдань: з 16.09.2023 по 17.09.2023 та з 23.09.2023 по 24.09.2023, підстава - рапорт від 02.10.2023 №20321 додаткової винагороди 30 тис. грн. в розмірі 4000 грн (виплачено у жовтні23р.)

додаткової винагороди 30 тис. грн. в розмірі 2000 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 29.09.2023 по 30.09.2023, підстава - рапорт від 21.10.2023 №22017;

за жовтень 2023 року Позивач отримав додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 6774, 19 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 01.10.2023 по 07.10.23р. підстава - рапорт від 01.11.2023 №23095;

за листопад 2023 року Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 9 000 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 21.11.2023 по 22.11.2023 та з 24.11.2023 по 30.11.2023, підстава - рапорт від 02.12.2023 №25858;

за грудень 2023 року Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 30 000 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 01.12.2023 по 31.12.2023, підстава - рапорт від 07.01.2024 №184/547;

за січень 2024 року Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 23 225. 81 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 01.01.2024 по 24.01.24р. підстава - рапорт від 01.02.2024 №184/2553;

лютий 2024 не оскаржується;

за березень 2024 року Позивачем отримано додаткову винагороду 30 тис. грн. в розмірі 7441, 94 грн. пропорційно дням виконання завдань: з 09.03.2024 по 16.03.24р. підстава - рапорт від 04.04.2024 №184/9658.

Таким чином позивач отримав додаткову винагороду у розмірі пропорційно 30 тис. грн. та 100тис. грн. відповідно за дні з 21.06.2023 по 20.08.2023, 01.09.2023 по 24.09.2023, 29.09.2023 по 08.10.2023, 20.11.2023 по 25.01.2024, 09.03.2024 по 18.03.2024 року згідно усіх наявних в матеріалах справи рапортів командирів.

Оскільки доказів безпосередньої участі у бойових діях або залученні до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в інші дні ніж зазначено у наявних в матеріалах справи рапортів матеріали справи не містять та позивач не надав, тому доводи про порушення відповідачем приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 під час нарахування грошового забезпечення є безпідставними.

Щодо відомостей довідки в/ч НОМЕР_1 від 18.07.2024 року у якій зазначено, що позивач брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України в період з 21.06.2023 по 20.08.2023, 01.09.2023 по 24.09.2023, 29.09.2023 по 08.10.2023, 20.11.2023 по 25.01.2024, 09.03.2024 по 18.03.2024 року, то суд враховує, що відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів, для отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. необхідно безпосередньо приймати участь у бойових діях перебувати безпосередньо в районах здійснення оборони України і т.п. на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

В свою чергу для отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. необхідно виконувати бойові завдання для забезпечення оборони України і т.д., не перебуваючи в безпосередньому зіткненні з противником.

Таким чином, законодавством визначено чітке розмежування виконуваних військовослужбовцями завдань з оборони України з огляду на складність таких завдань та ризиковість для життя та здоров`я військовослужбовців, що в свою чергою є прямою реалізацією основоположного принципу права - справедливості, який визначає роль окремих індивідів (в даному випадку військовослужбовців) у житті суспільства (вираженій у захисті Батьківщини).

Тому відомості вищенаведеної довідки не дають підстав суду вважати, що позивачу не вірно нарахована та виплачена відповідачем додаткова винагорода у розмірі 100000 грн. у спірному періоді.

Суд вважає, що сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків у складі військової частини НОМЕР_1 без доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій, не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, яка передбачена постановою КМУ № 168 у період з 21.06.2023 по 20.08.2023, 01.09.2023 по 24.09.2023, 29.09.2023 по 08.10.2023, 20.11.2023 по 25.01.2024, 09.03.2024 по 18.03.2024 року .

Враховуючи вищенаведене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат в цій частині у справі не здійснювати.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 9,6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) код НОМЕР_3 .

Суддя Е.А.Іванов

.