Справа № 420/9855/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9855/25
УХВАЛА

09 квітня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши поза межами судового засідання заяву представника позивача про забезпечення позову у справі №420/9855/25,-

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 (сформована в системі Електронний суд 03.04.2025 року) до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій представник позивача просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Орлової Вікторії Русланівни від 25 березня 2025 року ВП №77602697 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн.;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 08.04.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ; призначено судове засідання на 24.04.2025 року; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №77602697.

В обґрунтування вимог позову позивач, зокрема, зазначає, що постановою відповідача від 25 березня 2025 року ВП №77602697 за примусове виконання рішення немайнового характеру постановлено стягнути з боржника в/ч НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 32000,00 гривень на підставі статті 27 Закону України «Про виконавче провадження». В/ч НОМЕР_1 вважає, що державним виконавцем неправильно визначено розмір виконавчого збору, оскільки спірні відносини, які розглядались у справі №420/7855/24 мають всі ознаки майнового спору. У справі № 420/7855/24 ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про нарахування і виплату грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, яка була йому нарахована у розмірі 5 058,36 грн., що свідчить про те, що безпосереднім наслідком задоволення позовних вимог стала зміна складу майна сторін, оскільки у держави в особі в/ч НОМЕР_1 внаслідок виконання судового рішення в державному бюджеті буде на 5 058,36 грн. менше, а у позивача на 5 058,36 грн. більше В даному випадку розмір виконавчого збору має обраховуватися державним виконавцем з урахуванням сум, нарахованих та виплачених стягувачу, у розмірі 10 відсотків суми що підлягає стягненню, у відповідності до частини 2 статті 27 Закону №1404-VIII. Отже постанова від 25.03.2025 року ВП №77602697 про стягнення виконавчого збору є неправомірною, та підлягає скасуванню.

08.04.2025 року Військова частина НОМЕР_2 подала суду заяву про забезпечення позову, у якій просить зупинити виконання постанови від 25 березня 2025 року ВП №77602697 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування заяви з посиланням на норми ст.ст.150-151 КАС України позивач, зокрема, зазначає, що в межах даної справи предметом спору є правомірність стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000,00 гривень. Натомість, станом на момент звернення до суду, постанова від 25 березня 2025 року ВП №77602697 є чинною, і підлягає примусовому виконанню, отже в/ч НОМЕР_1 зобов`язана в будь-якому разі сплатити виконавчий збір у розмірі 32000,00 гривень, незважаючи на його неправомірний розмір та на спір навколо цієї суми. З вказаного слід дійти висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам в/ч НОМЕР_1 до ухвалення рішення в адміністративній справі, та фактична неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення виконавчого збору. Очевидність протиправності дій відповідача щодо неправильного визначення розміру виконавчого збору є очевидними, що підтверджується подібною правовою позицією, висловленою П`ятим апеляційним адміністративним судом в постанові від 7 жовтня 2024 року по справі № 420/11482/24, а також постановами Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17 та від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19, об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 грудня 2020 року у справі № 905/105/20, колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року у справі №300/3800/22, в яких наведено ознаки майнового спору. Повернення надміру сплаченого виконавчого збору може потребувати докладання значних зусиль, в тому числі ще одного позовного провадження, оскільки чинним законодавством не врегульовано питання повернення виконавчого збору у разі скасування постанови про стягнення виконавчого збору в подібних випадках. У випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам в/ч НОМЕР_1 до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а протиправність дій відповідача є очевидною.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Згідно ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст.152 КАС України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 7 статті 154 КАС України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що вона відповідає положенням ст.152 КАС України, позивачем надано документ про сплату судового збору за подання такої заяви у встановленому законодавством розмірі. Підстав для повернення заяви про забезпечення позову заявнику без розгляду суд не убачає.

Згідно ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст.151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду адміністративних справ в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивач у заяві про забезпечення позову, зокрема, просить суд зупинити виконання постанови від 25.03.2025 року ВП №77602697.

Правомірність вищезазначеної постанови є предметом позову у даній справі.

Суд вважає, що виключно твердження щодо існування обставин, які відповідають умовам забезпечення позову, не слугує безумовною підставою для застосування таких заходів. При оцінці обґрунтованості заявленого клопотання суд зобов`язаний встановити належність таких обставин критеріям, визначеним у ст.150 КАС України.

Так, у заяві про забезпечення позову позивачем не обґрунтована очевидна протиправність оскаржуваної постанови, протиправність є спірною.

Обґрунтування заяви про забезпечення позову зводиться до ймовірної загрози понесення збитків у разі невжиття судом таких заходів, що не є достатнім в контексті обґрунтування балансу між приватними інтересами боржника та його оспореними зобов`язаннями перед бюджетом.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що заява про забезпечення позову не є надуманою, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, спосіб забезпечення позову є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечення захисту своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

Вивчивши заяву Військової частини НОМЕР_1 , суд не вбачає підстав для забезпечення позову з наведених у заяві мотивів, що не перешкоджає заявнику подати таку заяву у подальшому, ґрунтуючись на інших аргументах.

З цих підстав суд відмовляє позивачу у забезпеченні позову у зв`язку з необґрунтованістю його заяви, враховуючи також, що оскаржувана постанова є виконавчим документом, строк пред`явлення його до виконання 3 місяця. Докази пред`явлення цієї постанови до виконання стягувачем, яким є Білгород-Дністровського відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у матеріалах справи наразі відсутні як і докази відкриття виконавчого провадження за цією постановою.

Це свідчить про безпідставність аргументу позивача стосовно безумовного обов`язку сплатити виконавчий збір у сумі 32000грн., адже такий обов`язок може виникнути виключно у разі відкриття виконавчого провадження за цією постановою.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у забезпеченні позову у справі №420/9855/25 за заявою Військової частини НОМЕР_1 (вх.№33075/25 від 08.04.2025 року).

Відповідно до ч.ч.8,9 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги.

Суддя М.М. Аракелян