Справа № 140/164/25
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/164/25 пров. № А/857/10333/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Чернікова Дмитра Юрійовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25.02.2025р. про зупинення провадження в справі за позовом представника адвоката Чернікова Дмитра Юрійовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання перерахувати і виплатити грошове забезпечення, компенсації за невикористані відпустки (суддя суду І інстанції: Дмитрук В.В., час та місце постановлення ухвали суду І інстанції: 25.02.2025р., м.Луцьк; дата складання повної ухвали суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою суду від 25.02.2025р. на підставі п.5 ч.2 ст.236 КАС України зупинено провадження у справі № 140/164/25 до набрання чинності судовим рішенням Верховного Суду в справі № 460/21394/23 (а.с.56-57).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив представник адвокат Черніков Д.Ю., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить ухвалу суду про зупинення провадження скасувати, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення питання про зупинення провадження в справі (а.с.60-66).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд помилково відніс розглядувану справу до подібних справ, оскільки у справі № 460/21394/23 касаційний суд не виносив рішення про прийняття до свого провадження вказаної справи.

Також на день зупинення провадження у справі були наявні висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування приписів ст.233 КЗпП України. Враховуючи наявність єдиних висновків суду касаційної інстанції щодо практики застосування приписів ст.233 КЗпП України є очевидним, що зупинення провадження в справі № 140/164/25 є необґрунтованим і таким, що не відповідає завданню адміністративного судочинства.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311, ч.2 ст.312 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 07.01.2025р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції 08.01.2025р.) за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Черніков Д.Ю., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії щодо обчислення і виплати грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення з 05.03.2022р. по 03.06.2023р. включно без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів /КМ/ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

зобов`язати нарахувати та виплатити з 05.03.2022р. по 03.06.2023р. включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, компенсацію за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність, що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення сум додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», при обчисленні розміру грошової компенсації при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023 роки;

зобов`язати перерахувати та виплатити компенсацію при звільненні за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (а.с.1-11).

Згідно ухвали суду від 03.02.2025р. позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, повернуто позивачу в частині позовних вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії за період з 19.07.2022р. по 03.06.2023р. (а.с.36 і на звороті).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2025р. відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 140/164/25, а також ухвалено розгляд справи проводити без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання за наявними матеріалами справи (а.с.37-38).

Питання про зупинення провадження в справі піднято з ініціативи суду першої інстанції.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення провадження в адміністративній справі на підставі приписів п.5 ч.2 ст.236 КАС України, оскільки у подібних правовідносинах на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду передано справу № 460/21394/23. Предметом розгляду в зазначеній справі є питання правильного застосування приписів ст.233 КЗпП України; таке питання має актуальність й для розглядуваного спору.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі передбачений ст.236 КАС України, при цьому вказаною статтею визначені обов`язкові та факультативні підстави для зупинення провадження у справі, які дійсно перешкоджають розгляду справи та мають об`єктивний характер.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Із змісту наведеної норми слідує, що своїм правом зупинити провадження у справі за розглядуваних обставин суд може скористатися лише за наявності обставин, що створюють об`єктивні перешкоди в розгляді справи, створюють неможливість її розгляду.

Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

При цьому норми КАС України не містять визначення терміну «подібні правовідносини».

Тлумачення визначення «подібності правовідносин» міститься, зокрема, у ряді постанов Верховного Суду (від 13.02.2019р. у справі № 802/3999/15-а, від 03.07.2019р. у справі № 826/27404/15 та інші).

За змістом вказаних постанов подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Предметом спору в розглядуваній справі є визнання протиправними дій відповідача Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня календарного року; визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення до складу грошового забезпечення сум додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України № 168 від 28.02.2022р., спонукання до вчинення певних дій, а також здійснення перерахунку компенсації при звільненні за невикористані дні оплачуваних відпусток.

Позовні вимоги щодо нарахування та виплати різних видів грошового забезпечення заявлені за період із 05.03.2022р. по 18.07.2022р., тобто, за період проходження служби; позивач виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 03.06.2023р.

13.02.2025р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановив ухвалу про передачу справи № 460/21394/23 за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду.

Вказана ухвала мотивована тим, що під час касаційного перегляду установлено наявність неоднакової практики Верховного Суду з цього питання, зокрема:

1) у постановах від 29.01.2025р. у справі № 500/6880/23 та від 28.08.2024р. у справі № 580/9690/23 Верховний Суд до правовідносин щодо перерахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовця за 2016-2018 роки застосував ст.233 КЗпП України у редакції, що набула чинності з 19.07.2022р., оскільки саме вона була чинною на момент звернення позивачів до суду із позовом (жовтень 2023 року);

2) у постановах від 23.01.2025р. у справі № 400/4829/24 [предмет спору - перерахунок грошового забезпечення військовослужбовця та його складових за період з 01.03.2022р. по 19.05.2023р.; дата звернення до суду з позовом 22.05.2024р.] та від 20.11.2023р. у справі № 160/5468/23 [предмет спору - нарахування та виплата індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2016р. по грудень 2018 року; дата звернення до суду з позовом 21.03.2023р.] Верховний Суд констатував, що у випадках звільнення військовослужбовця з військової служби та у разі невиплати йому частини грошового забезпечення, на отримання якого він мав право під час проходження служби, перебіг строку звернення починається саме з дати його звільнення з цієї служби.

3) у постанові від 05.12.2024р. у справі № 560/866/24 [предмет спору - нарахування та виплата індексації заробітної плати за період з 2013 по 2017 роки; дата звернення до суду з позовом 18.01.2024р.] Верховний Суд дійшов висновку про те, що нові зміни в законодавстві, які обмежують строк звернення до суду з трудовими спорами до трьох місяців, не поширюються на події, які мали місце до 19.07.2022р. Зокрема, для стягнення заробітної плати, яка належала працівнику до цієї дати, залишається можливість звернення без обмежень у часі, згідно з попередньою редакцією закону. Тобто, в указаній постанові Верховний Суд застосовує ст.233 КЗпП України у редакції, яка була чинною у період, за який позивач просить нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення.

Тож, з урахуванням наявності різних підходів до застосування приписів ст.233 КЗпП України, в ухвалі від 13.02.2025р. у справі № 460/21394/23 колегія суддів Касаційного адміністративного суду, з метою забезпечення єдності практики вирішення спорів у подібних правовідносинах, вказала про необхідність передачі цієї справи на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу. При цьому, для вирішення питання, яку редакцію ст.233 КЗпП України застосовувати до спірних правовідносин, необхідно з`ясувати, з якою подією слід пов`язувати початок перебігу строку звернення до суду з позовом у цій категорії спорів.

Окрім цього, постановою Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 21.03.2025р. в справі № 460/21394/23 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024р. у справі № 460/21394/23 скасовано, справу направлено до апеляційного суду для продовження розгляду.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про можливість визнання розглядуваних правовідносин подібними, оскільки у зазначених справах постає питання правильного застосування приписів ст.233 КЗпП України, а саме строків звернення до суду з позовними вимогами, які стосуються перерахунку грошового забезпечення військовослужбовця, а тому оскаржувана ухвала суду щодо зупинення провадження є обґрунтованою.

На думку колегії суддів, формування правових висновків в частині застосування строків звернення до суду в розглядуваних справах за викладених обставин може бути достатньою правовою підставою для зупинення провадження у справі.

За вказаних обставин судом обґрунтовано питання про те, яке саме правове значення матиме сформована Судовою палатою з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду за наслідками розгляду адміністративної справи № 460/21394/23 правова позиція щодо можливості застосування до спорів з приводу нарахування та виплати грошового забезпечення положень ст.233 КЗпП України, для правильного вирішення справи за розглядуваним позовом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

За правилами ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат в цьому апеляційному провадженні є відсутніми.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.ст.243, 311, 312, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Чернікова Дмитра Юрійовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25.02.2025р. про зупинення провадження в адміністративній справі № 140/164/25 - залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного судового рішення: 11.04.2025р.