Справа № 520/15675/23
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 квітня 2025 р. справа № 520/15675/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Олексій Котеньов, розглянувши в порядку письмового провадження питання дотримання строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15,м. Київ, 01011, код ЄДРПОУ 00034051), Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15,м. Київ, 01011, код ЄДРПОУ 00034051), третя особа - Друга кадрова комісія з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора, третя особа - Друга кадрова комісія з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 30.04.2021 № 136 «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Генерального прокурора щодо створення кадрових комісій з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора».

Постановою Верховного суду від 20.02.2025 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 скасовано. Справну направлено для продовження розгляду в ХОАС.

Направляючи справу на продовження розгляду, Верховний Суд вказав, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що останнім днем строку на звернення до суду у спірних правовідносинах є 21.04.2022. Водночас позивач до суду з позовом звернувся 22.06.2023.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд вказав, що суду необхідно надати належну оцінку обставинам, на які посилається позивач про причини пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 прийнято справу до розгляду, призначено підготовче засідання у справі на 02.04.2025 о 10:00.

У судовому засіданні 02.04.2024 судом повідомлено позивача про необхідність надати до суду заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними протягом 5 днів.

Також позивача повідомлено про те, що якщо заява про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду не буде надана протягом 5 днів, позов буде залишено без руху на підставі ч.13 ст.171 КАС України.

Відповідачем, Офісом Генерального прокурора, подано до суду додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідно до інформації, зазначеної в Єдиному реєстрі адвокатів України, на даний час рахується лише один Станіславський Валерій Петрович, який має статус адвоката (свідоцтво видано 28.10.2004 за № 2685/10), при цьому номер телефону, який зазначений у вказаному реєстрі, збігається з номером телефону, зазначеним позивачем у позовній заяві по даній справі. Водночас з інформації, яка відображена у вільному доступі на сайті «Судова влада України» та судових рішеннях, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається таке. В ухвалі Яворівського районного суду Львівської області від 23.09.2022 у справі № 944/3197/22, зазначено, що в судовому засіданні, у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «Електронний суд», на якому розглядалось клопотання адвоката Станіславського Валерія Петровича про скасування арешту майна, приймав участь адвокат Станіславський В. П.

Також адвокатом Станіславським В.П. до Львівського апеляційного Суду подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 28.07.2022 про накладення арешту на майно (номер справи № 944/3197/22), яка надійшла до суду 19.08.2022. Вказана апеляційна скарга розглянута у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції 30.08.2022 за участю адвоката. Також, окрім вищезазначеного, встановлено інформацію щодо звернення до Дзержинського районного суду м. Харкова громадянина ОСОБА_1 . ОСОБА_1 подано 17.01.2023 до Дзержинського районного суду м. Харкова позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, та яку ухвалою суду від 28.02.2023 у справі № 638/899/23 прийнято до розгляду. Крім того, у справі № 638/337/23 ОСОБА_1 подано 17.01.2023 до Дзержинського районного суду м. Харкова позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. При цьому, з ухвали суду від 20.01.2023 у даній справі вбачається, що позовну заяву подано через «Електронний суд».

Відповідач зазначив, що наведені обставини засвідчують той факт, що введення воєнного стану на території України, ведення активних бойових дій на території міста Харкова, не вибіркові ракетно-бомбові удари по його інфраструктурі та населенню, всеохоплюючі та тривалі відключення електроенергії, як про це зазначено у постанові Верховного Суду від 20.02.2025, не перешкоджали ОСОБА_1 звертатись до суду з процесуальними документами в інших судових справах у проміжок часу з 24.02.2022 (дати введення воєнного стану та території України) по 22.06.2023 (подання позовної заяви до суду у даній справі) та приймати участь в судових засіданнях, у тому числі в режимі відеоконференції. З огляду на наведені вище факти здійснення ОСОБА_1 процесуальної діяльності в зазначений період, позивачем не наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, щодо неможливості звернення до суду з цим позовом як за 4 місяці до повномасштабного вторгнення рф, так і в подальшому, до червня 2023 року включно.

Позивачем до суду не надано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до приписів ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд враховує, що законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Як вказав Верховний Суд, направляючи справу на продовження розгляду та що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що предметом позову у цій справі є наказ Генерального прокурора від 30.04.2021 № 136 «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Генерального прокурора щодо створення кадрових комісій з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора».

Цим наказом визнано такими, що втратили чинність, накази Генерального прокурора: від 10.01.2020 №13 «Про створення Першої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора»; від 10.01.2020 №14 «Про створення Другої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора».

Про зміст наказу Генерального прокурора від 30.04.2021 №136 позивачеві достеменно було відомо 20.10.2021, адже позивач мав у своєму розпорядженні його копію.

Саме з цього дня позивач мав змогу оцінити вплив наслідків вказаного наказу на його суб`єктивні права та інтереси та ухвалити рішення про його оскарження в судовому порядку, якщо він уважав, що втрата чинності відповідним наказом про створення кадрової комісії є порушенням його прав.

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що останнім днем строку на звернення до суду у спірних правовідносинах є 21.04.2022. Водночас позивач до суду з позовом звернувся 22.06.2023.

Утім, направляючи справу на продовження розгляду справи , Верховний Суд вказав, що введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах. Сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що під час оцінки поважності причин пропуску процесуального строку з підстави введення воєнного стану в Україні додатково необхідно брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду та порядок його функціонування; місце проживання / місцезнаходження скаржника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території; посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати закінчення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідною заявою / клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску); інші доречні обставини.

У контексті доводів, якими позивач обґрунтовував поважність причин пропуску строку на звернення до суду, Суд зазначає, що загальновідомим є факт, що з 24.02.2022 і по теперішній час триває повномасштабне вторгнення рф на територію України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.04.2022 №453/37789, затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022, до якого включено, зокрема, Харківську міську територіальну громаду (підпункт 14 пункту 6 розділу VII).

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до якого у період з 24.04.2022 по 15.09.2022 Харківська міська територіальна громада була віднесена до території активних бойових дій. Загальновідомою є і та обставина, що з осені 2022 року рф почала завдавати ударів по енергетичній інфраструктурі України, унаслідок чого запроваджувалися аварійні, екстрені та стабілізаційні відключення електричної енергії по всій території України. Ведення активних бойових дій на території міста Харкова, не вибіркові ракетно-бомбові удари по його інфраструктурі та населенню, всеохоплюючі та тривалі відключення електроенергії протягом строку звернення до суду є загальновідомими обставинами, що постійно висвітлювалися у засобах масової інформації, і за своїм характером ці обставини могли стати на заваді своєчасному зверненню до суду.

Водночас Верховний суд зазначив, що суди попередніх інстанцій належної оцінки обставинам, на які посилається позивач, не надали, зазначивши, що позивач до повномасштабного вторгнення не вчиняв дій, спрямованих на підготовку позову, а після вторгнення рф не скористався можливістю подати позов через підсистему «Електронний суд».

З урахуванням викладеного, висновки судів попередніх інстанцій про неповажність наведених позивачем причин пропуску строку звернення до суду є передчасними.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та яка з обставин, незалежних від сторони, унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Суд зазначає, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні додатково необхідно враховувати, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений в постанові Верховного Суду від 10.01.2023 р. по справі № 640/3489/21.

До суду позивачем на стадії нового розгляду справи не надано заяв чи клопотань із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом із наданням необхідних доказів, що підтверджують поважність таких причин.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частини 3 і 4 цієї статті передбачають, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що адміністративний позов подано до суду після спливу передбаченого КАС України строку, провадження у справі відкрито, справа перебуває на новому розгляді, з урахуванням обов`язковості висновків Верховного Суду суд приходить до висновку про залишення адміністративного позову без руху.

Так, згідно з положеннями ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно:

- надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій вказати за їх наявності поважні причини пропуску строку звернення до суду з наданням необхідних доказів.

Згідно з ч.2 ст.293 КАС України оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.160, 161, 169, 256, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву.

Встановити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з моменту отримання копії ухвали.

Повідомити позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків адміністративної позовної заяви у строк п`ять днів з моменту отримання копії ухвали та роз`яснити, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ