Справа № 640/18536/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року м. Київ № 640/18536/19

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Панової Г.В., суддів: Василенко Г.Ю., Панченко Н.Д.,

при секретарі судового засідання Любенко Д.І.,

за участю представників сторін:

від позивача Перепелицін К.М.,

від відповідача-1 Козак А.Л.,

від відповідача-2 не з`явились,

від третьої особи-1 не з`явились,

від третьої особи-2 не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України,

Прем`єр-Міністра України Гончарука Олексія Валерійовича

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

про визнання протиправними дій та скасування пропозиції від 04.09.2019,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Кабінету Міністрів України (далі по тексту відповідач-1), Прем`єр-Міністра України Гончарука Олексія Валерійовича (далі по тексту відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Кабінету міністрів України щодо внесення Президенту України подання від 04 вересня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Київської міської державної адміністрації у зв`язку із закінченням строку повноважень Президента України;

- скасувати пропозицію Прем`єр-Міністра Гончарука Олексія Валерійовича від 04 вересня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Київської міської державної адміністрації у зв`язку із закінченням строку повноважень Президента України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання у справі.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 суд залучив до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду колегією суддів.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності 15.12.2022 (далі по тексту - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 640/18536/19, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Пановій Г.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 суд прийняв до провадження адміністративну справу № 640/18536/19 та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження колегією суддів під головуванням головуючої судді Панової Г.В. Суд розпочав підготовку справи до судового розгляду та призначив підготовче засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі № 640/18536/19 та призначив справу до розгляду по суті позовних вимог.

У судове засідання, призначене у справі на 07.04.2025 з`явились представник позивача та Кабінету Міністрів України. Відповідач-2 та треті особи у судове засідання не з`явились. Вказані особи були належним чином повідомлені судом про дату, час та місце судового розгляду справи у передбачений законодавством строк. Заяви або клопотання від зазначених осіб до суду не надходили.

Судом встановлено, що від представника відповідачів було подано до Окружного адміністративного суду міста Києва клопотання про закриття провадження у справі згідно із пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема представник відповідачів зазначив, що сама по собі пропозиція відповідачів не змінює стану суб`єктивних прав та обов`язків позивача, оскільки не встановлює, не змінює та не припиняє жодних прав особи. На думку заявника вказане підтверджується положеннями частини четвертої статті 118 Конституції України, якою встановлено право Президента України призначити та звільняти голів місцевих державних адміністрацій. Тобто внесені пропозиції щодо призначення/звільнення на вказані посади можуть бути прийняті або відхилені Президентом України, а тому не можуть вважатися документами, які самостійно створюють юридичні наслідки для позивача.

Додатково представник відповідачів зазначив, що відповідачами не приймалися рішення, які б впливали на права та інтереси позивача, оскільки суть подання полягає лише в можливості вчинити ті чи інші дії та не є кінцевим результатом, оскільки лише суб`єкт призначення уповноважений приймати рішення, яке може вплинути на права та інтереси позивача. Водночас, ані Прем`єр-Міністр України, ані уряд не є суб`єктами призначення голів місцевих державних адміністрацій відповідно до статті 118 Конституції України.

Від представника позивача надійшли до суду заперечення до клопотання про закриття провадження у справі, в яких останній зазначив, що згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, за статтею 17 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Зауважив, що постановлення адміністративним судом ухвали про закриття провадження у справі поставило би під загрозу сутність гарантованого Конституцією України і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права 1950 року позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

В ході судового розгляду представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі. Представник відповідача-1 просив суд задовольнити вказане клопотання.

Розглянувши клопотання представника Кабінету Міністрів України та Прем`єр-Міністра України Гончарука Олексія Валерійовича про закриття провадження у справі, суд зазначає про таке.

Частиною другою статті 55 Конституції України обумовлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист (абзац перший пункту 4.1 Рішення).

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи зміст позовної заяви, підстави її обґрунтування, за суб`єктним складом правовідносин, предметом спору та характером спірних правовідносин у їх сукупності цей спір є публічно-правовим, відповідно на нього поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Щодо посилання у клопотанні на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.03.2018 у справах № 800/414/17 (П/9901/77/18), від 22.03.2018 № 800/559/17, суд зазначає, що вказані судові рішення ухвалені зовсім за інших обставин (щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів та прокурорів), ніж ті, що є предметом судового розгляду у цій справі і, відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, наведені в них висновки не підлягають застосуванню при вирішенні клопотання представника відповідачів про закриття провадження в цій справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про закриття провадження у справі є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні клопотання представника Кабінету Міністрів України та Прем`єр-Міністра України Гончарука Олексія Валерійовича про закриття провадження у справі відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи (сторонам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Панова Г. В.

Судді: Василенко Г. Ю.

Панченко Н. Д.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 11.04.2025.