Справа № 240/21937/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/21937/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Наталія Миколаївна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

09 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

секретар судового засідання: Гавриленко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області, в якій просить скасувати постанову від 23.08.2024 ВП № 74305136 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду у справі № 240/789/21 позивачем виконано у повній відповідності до норм чинного законодавства. ОСОБА_1 (як спадкоємець) не наділена правом вимагати здійснення перерахунку пенсії померлої ОСОБА_2 , адже таке право належало саме останній і ніяких дій щодо незгоди з проведеним пенсійним органом перерахунком нею не вчинялось.

Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника позивача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 240/789/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Закон № 796-XII), що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

На виконання вказаного судового рішення 09.08.2023 було видано виконавчий лист.

Ухвалою суду від 26.12.2023 у справі № 240/789/21 замінено сторону у виконавчому провадженні при виконанні виконавчого листа, виданого Житомирським окружним адміністративним судом, з ОСОБА_2 , на її правонаступника ОСОБА_1 .

29.02.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74305136 з виконання вказаного виконавчого листа, в який стягувачем зазначено ОСОБА_1 , та надано боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду.

Листом від 09.04.2024 позивач (боржник) повідомив державного виконавця, що на виконання рішення суду за період з 17.07.2018 по 31.05.2021 ОСОБА_2 проведено нарахування підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону № 796-XII, в розмірі 121521,16 грн і її виплата буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

За змістом вказаного листа місячний розмір нарахованого на виконання рішення суду підвищення складає 3524 грн (1762 грн х 2), тобто два прожиткових мінімуми для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2018, а не дві мінімальні заробітні плати (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), у зв`язку із чим здійснені пенсійним органом нарахування підвищення до пенсії за період з 17.07.2018 по 31.05.2021, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн) не можна вважати належним та правильним виконанням рішення суду у справі № 240/789/21.

За таких обставин, державний виконавець направив позивачу вимогу від 26.04.2024 № 37691 про виконання рішення суду та здійснення нарахування та виплати підвищення до пенсії у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Однак, позивачем підвищення до пенсії на виконання рішення суду в належному розмірі та у встановлений у вимозі строк нараховане не було, що підтверджується його листом від 06.05.2024.

Державний виконавець 23.05.2024 прийняв постанову ВП № 74305136 про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання без поважних причин рішення суду.

Зазначена постанова була оскаржена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області в судовому порядку й рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.06.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2024, у справі № 240/10624/24 в задоволенні позову було відмовлено.

На підставі постанови державного виконавця від 23.08.2024 ВП № 74305136 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області застосовано штраф у розмірі 10200,00 грн за невиконання в повному обсязі рішення суду без поважних причин.

Позивач оскаржив вказану постанову до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в процесі судового розгляду будь-яких інших доказів виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 240/789/21 позивач суду не надав. Тому державний виконавець правомірно прийняв постанову про накладення на пенсійний орган штрафу в розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до положень пункту першого частини другої статті 18 Закону України від 02.06.2016 №1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (Закон №1404-VІІІ) виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно із частиною першою статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.

Згідно із статтею 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, підставою для прийняття рішення про накладення штрафу, передбаченого ч.1 ст.75 Закону №1404-VII, є встановлення факту невиконання рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії. Таке невиконання повинно існувати на день винесення постанови про накладення штрафу, а причиною невиконання - обставини, які не залежать від боржника.

Встановлено, що позивач, маючи реальну можливість нараховувати на виконання рішення суду стягувачу підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), без поважних причин цього не робив.

З урахуванням судових рішень у справі № 240/10624/24, у відповідача були законні підстави для прийняття оскаржуваної постанови.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість висновку відповідача про невиконання позивачем без поважних причин рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 240/789/21.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.