Справа № 281/109/25
Суддя: Свинченко Г. Д.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/109/25
Провадження по справі 2-а/281/1/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року селище Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі

головуючої судді Свинченко Г.Д.

за участі:

секретаря судового засідання Михальченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лугини в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції у Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ГУ НП у Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 638845 від 22.10.2022 року, постановлену стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 22.10.2022 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Коростенського РУП сержантом поліції Цалком І.І. було постановлено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 638845 від 22.10.2022 року, якою застосовано до нього штраф в розмірі 3400,00 грн. за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП. З вказаною постановою ОСОБА_1 не згодний, вважає її неправомірною, протизаконною, винесеною з перевищенням працівником поліції меж владних повноважень та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Численні порушення, зазначені в постанові, не відповідають дійсним обставинам справи, всіх вказаних в порушенні справ позивач не вчиняв.

ОСОБА_1 зазначає, що причину зупинки працівнкики поліції йому не назвали, попросили пред`явити для перевірки документи на мопед та посвідчення водія, які позивач їм надав. Працівники поліції пояснили, що на водіння скутера потрібна категорія, якої у ОСОБА_1 немає. Після розмови працівники полції сіли до своєї автівки та сказали, що стосовно позивача буде винесена постанова про накладення штрафу за керування мопедом без відкритої категорії, копія якої буде направлена йому поштою, бо вони спішать на виклик, і ОСОБА_1 , потрібно буде сплатити штраф. Після надходження з виконавчої служби листа, ОСОБА_1 сплатив штраф в сумі 3400,00 грн. Копія постанови, складеної працівниками поліції, йому по пошті не надходила і з її змістом він не ознайомлювався.

Про те, що в постанові були зазначені і інші правопорушення, ОСОБА_1 дізнався, коли звернувся у лютому 2025 року до Коростенського регіонального сервісного центру щодо оновлення водійського посвідчення, де йому повідомили, що він вчинив три порушення ПДР.

Після цього позивач звернувся до виконавчої служби де ознайомився з матеріалами виконавчого провадження і отримав копію оскаржуваної постанови. В цей час він дізнався, що в постанові були вказані три правопорушення, про це поліцейські йому не повідомляли і постанову на підпис йому не давали.

З вказаним позивач не згоден, оскільки мопед зареєстровано і страховий поліс є, вважає, що постанову складено з порушенням норм чинного законодавства та з грубим порушенням його особистих прав, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови в цілому. Позивача позбавили можливості надати усні, письмові пояснення, заперечення, не роз`яснили права перед винесенням постанови, позбавили можливості ними скористатись, заявляти клопотання, скористатись правовою допомогою захисника. Інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення.

28.03.2025 року від ГУНП в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заперечення мотивує тим, що вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими, оскільки зі змісту постанови вбачається, що 22.10.2022 року о 10.40 год. на АД с. Запілля-с. Білокоровичі водій керував мопедом Suzuki Let8 4, б/н не зареєстрованим у встановленому законом порядку, без посвідчення водія відповідної категорії А1 та без полісу обов`язкового страхування, чим порушив п.п. 2.1.а, 2.1.ґ та 30.1 Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП за що на нього накладено штраф у розмірі 3400,00 грн.

Причиною зупинки ОСОБА_1 стало порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України. Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 638845 від 22.10.2022 року винесена у зв`язку з порушенням позивачем Правил дорожнього руху, що підтверджується матеріалами справи.

Дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення ДТП та їх наслідків, доказів неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду надано не було. Доказом встановлення вини позивача є постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео-докази.

Строк зберігання відеозаписів від моменту фіксації правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі з портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах - становить 90 діб.

Враховуючи зазначене, а також те, що подія мала місце 22.10.2022 року, ГУНП в Житомирській області фактично позбавлене права виконати свій обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 77 КАС України. За правовою характеристикою, правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП вважається закінченим з моменту допущеного проступку. Не мають значення наступні дії та виправдання порушника. Поліцейський чітко сформулював кваліфікуючу ознаку проступку. Враховуючи принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, особа має нести адміністративну відповідальність.

Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови. Позивач мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Тому позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках. Будь-яких клопотань у ході винесення постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заявляв.

Жодним нормативно-правовим актом України не передбачений обов`язок патрульного поліцейського забезпечувати правопорушнику фахівця в області права.

Аналіз матеріалів справи свідчить про дотримання працівниками поліції порядку прийняття постанови з роз`ясненням суті скоєного адміністративного правопорушення, наданням (роз`ясненням) позивачу його прав, можливості подання заперечень (клопотань), залучення спеціаліста в галузі права (адвоката).

Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох робочих днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. За вказаних обставин, доводи позивача стосовно необгрунтованості винесення постанови є безпідставними та не обгрунтованими, жодними доказами не підтвердженими. Позивач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує заперечення проти позову.

Твердження позивача про неправомірні дії з боку поліцейського, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано.

Відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, доводи адміністративного позову не являються суттєвими для вирішення справи. Позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а відтак підстави для задоволення вимог щодо скасування постанови відсутні.

Позивач у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача у відзиві просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача, у задоволенні позову просив відмовити.

Судом встановлено наступні обставини.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 638845 від 22.10.2022 року, винесеної інспектором СРПП Коростенського РУП сержантом поліції Цалко І.І., встановлено, що ОСОБА_1 є власником мопеда Suzuki Let8 4. 22.10.2022 року о 10.40 год. на АД с. Запілля-с. Білокоровичі водій ОСОБА_1 керував мопедом Suzuki Let8 4, б/н не зареєстрованим у встановленому законом порядку, без посвідчення водія відповідної категорії А1 та без полісу обов`язкового страхування, чим порушив п.п. 2.1.а, 2.1.ґ та 30.1 Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП за що на нього накладено штраф у розмірі 3400,00 грн. До постанови додаються: -. Права за ст 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз`яснено: відмовився. Копію постанови мною отримано: відмовився. Копію постанови мною отримано: відмовився. Копію постанови надіслано рекомендованим листом вих. № 14785/208-2012 від 24.10.2022 року.

Отже, рішенням інспектора у діях позивача встановлено наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, однак у постанові не зазначено причину зупинки позивача, вказано кому належить транспортний засіб, ніяких додатків до постанови немає і що порушник відмовився від роз`яснення прав та отримання постанови.

Відповідач повідомив, що строк зберігання відеозаписів від моменту фіксації правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі з портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах - становить 90 діб.

Однак зі змісту постанови вбачається, що в графі "До постанови додаються" не зазначено що вівся відеозапис події. Отже, у суду відсутні підстави вважати, що такий запис взагалі проводився, тому суд в будь-якому випадку позбавлений можливості дослідити відеозапис події.

Також, як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_2 22.10.2022 року він їхав велосипедом з смт Нові Білокоровичі до с. Зарічка і бачив на дорозі патрульний автомобіль та свого знайомого ОСОБА_1 . Він запитав, що сталося і позивач пояснив, що просто перевіряють документи, страховку та посвідчення водія. Свідок вказав, що на мопеді були номерні знаки та на рулі був шолом. Через деякий час він зустрів ОСОБА_1 , який повідомив, що треба відкрити категорію на мопед.

ОСОБА_1 27.02.2025 року отримав копію постанови БАД № 638845 від 22.10.2022 року, що підтверджується листом Коростенського відділу ДВС № 23.9-14133 від 27.02.2025 року.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини першої статті 35 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний мати при собі, зокрема, посвідчення водія, а також інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до пунктів 2.1 «а» ПДР України водій зобов`язаний мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.1.ґ ПДР України, водій зобов`язаний мати при собі: чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

Відповідно до п. 30.1 ПДР України, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

За положеннями ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку щодо недоведеності відповідачем, всупереч приписам КАС України, правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відсутності доказів, щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а).

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17).

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (Постанова Верховного Суду у справі № 686/11314/17).

За результатами дослідження поданих сторонам доказів, а також пояснень свідка ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про те, що позивач належним чином довів позовні вимоги.

При цьому, суд вважає необхідним звернути особливу увагу на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 6 Закону).

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання (ст. 7 Закону).

Суд зауважує, що оцінка законності прийнятого посадової особою суб`єкта владних повноважень рішення у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачає встановлення об`єктивних даних щодо подій, з одного боку - покладених в мотиви прийнятого рішення за суб`єктивно оціночним сприйняттям отриманих повноважною особою доказів на підтвердження певних обставин як умови притягнення особи до відповідальності, а з іншого - опротестованих особою, незгодною з правомірністю прийнятого рішення.

Не є можливим прийняття рішення як без свідомо-вольової функції за результатами оцінки наявних по справі про адміністративне правопорушення доказів, так і іншої - позасвідомої мотивації, що впливає на вирішення питання визнання винуватим особи у вчиненні правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні трьох адміністративних правопорушень, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Виносячи оскаржувану постанову відповідач в такий спосіб визначений законом не діяв, доказів на підтвердження того, що позивачем дійсно було порушено Правила дорожнього руху України та в його діях міститься склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена нормами ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП до суду не надав.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд не може ігнорувати встановлені обставини, які свідчать про відсутність безсторонності, а тому, керуючись вимогами ст. 286 КАС України, вважає необхідним скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-244, 246, 250, 272, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції у Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 638845 від 22.10.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області (адреса місця знаходження: 10008, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, ).

Суддя Галина Свинченко