Справа № 420/18789/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18789/24
Перша інстанція: суддя Лебедєва Г.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024р. по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вичинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024р. ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, у якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту архітектури та містобудування ОМР щодо відмови фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в наданні висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувних тимчасових споруд та оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд за його запитами №Ф1-107392-ю/о, Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р. та скасувати листи Департаменту архітектури та містобудування ОМР №01-08/337, №01-08/336 від 29.05.2024р., якими було прийнято рішення про відмову в видачі висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувних тимчасових споруд та оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд;

- зобов`язати Департамент архітектури та містобудування ОМР надати висновки про відповідність намірів розміщення пересувних тимчасових споруд та оформити паспорти прив`язки пересувних тимчасових споруд за запитами позивача №Ф1-107392-ю/о, №Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р., за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , площею 6 кв.м та 9,80 кв.м, строком на три роки.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначив, що 15.05.2024р. він звернувся до Центру надання адміністративних послуг ОМР, відповідно до п.7.4-7.9 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених рішенням Одеською міської ради від 9.10.2013р. №3961-VI, а також відповідно до п.п.2 п.5 ст.13 ЗУ «Про адміністративні послуги», для формування двох вхідних пакетів №Ф1-107398-ю/о, Ф1-107392-ю/о на другий етап комплексної адміністративної послуги «Укладення договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд» до Департаменту архітектури та містобудування ОМР з запитами на надання повідомлення про відповідність намірів щодо місця розташування пересувної тимчасової споруди будівельним нормам та оформлення паспортів прив`язки пересувних тимчасових споруд за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , площею 6 кв.м та 9,80 кв.м, строком на три роки.

29.05.2024р. за №01-08/337, №01-08/336 Департаментом архітектури та містобудування ОМР на другому етапі комплексної адміністративної послуги, два пакети документів було повернуто до Управління надання адміністративних послуг з прийнятим рішенням про відмову у наданні висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувної тимчасової споруди та оформлення паспортів прив`язки ТС за адресами: АДРЕСА_4 .

Позивач, вважаючи вказані відмови Департаменту архітектури та містобудування ОМР протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради щодо відмови фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в наданні висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувних тимчасових споруд та оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд за його запитами №Ф1-107392-ю/о, №Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р. та визнати протиправними та скасувати відмови Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, оформлені листами №01-08/337, №01-08/336 від 29.05.2024р., у видачі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувних тимчасових споруд та оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд за його запитами №Ф1-107392-ю/о, №Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р..

Зобов`язано Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради вирішити питання про відповідність намірів розміщення пересувних тимчасових споруд за запитами позивача №Ф1-107392-ю/о, №Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р., за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , площею 6 кв.м та 9,80 кв.м. з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектури та містобудування ОМР на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 422,4грн..

Не погодившись із даним рішенням суду, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати в частині відмови та прийняти нову постанову, якою зобов`язати Департамент архітектури та містобудування ОМР надати висновки про відповідність намірів розміщення пересувних тимчасових споруд та оформити паспорти прив`язки пересувних тимчасових споруд за запитами позивача №Ф1-107392-ю/о, Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р., за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , площею 6 кв.м та 9,80 кв.м, строком на три роки, в інших частинах рішення залишити без змін.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що до заяв позивачем був наданий повний пакет документів для проходження другого етапу комплексної адміністративної послуги. Таким чином, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання протиправними дій Департаменту архітектури та містобудування ОМР щодо відмови ФОП ОСОБА_1 в наданні висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувних тимчасових споруд та оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд за його запитами та скасування відмов відповідача, викладених, у листах №01-08/337, №01-08/336 від 29.05.2024р..

Щодо позовних вимог про зобов`язання Департаменту архітектури та містобудування ОМР надати висновки про відповідність намірів розміщення пересувних тимчасових споруд за запитами позивача №Ф1-107392-ю/о, Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р., за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , площею 6 кв.м та 9,80 кв.м, суд вказав, що відповідачем не дотримано відповідних вимог при прийнятті оскаржуваних рішень, оскільки останні не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, не містить чітких підстав його прийняття, що породжує його неоднозначне трактування. Суд вважає, що без окремої перевірки наявності підстав для прийняття рішення про відповідність намірів розміщення пересувних тимчасових споруд, зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати висновки про відповідність намірів розміщення пересувних тимчасових споруд за запитами позивача, суперечитиме завданням адміністративного судочинства, так як у такому випадку суд перебере на себе дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та фактично надасть позивачу бажані адміністративні послуги, в обхід затвердженої процедури. Таким чином, належним способом захисту порушених у спірних правовідносинах прав позивача буде зобов`язання відповідача вирішити питання про відповідність намірів розміщення пересувних тимчасових споруд за запитами позивача № Ф1-107392-ю/о, Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р., за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , площею 6 кв.м та 9,80 кв.м., з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Департаменту архітектури та містобудування ОМР оформити паспорти прив`язки пересувних тимчасових споруд за запитами позивача №Ф1-107392-ю/о, Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р., за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , площею 6 кв.м та 9,80 кв.м, строком на три роки, суд зазначав, що оскільки на час розгляду справи позивачем не було отримано від Департаменту архітектури та містобудування Одеської МР повідомлення про відповідність намірів щодо місця розташування ТС, а тому вказані позовні вимоги є передчасними та не належать задоволенню.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 №366603 від 16.04.2008р. та витягу з ЄДР.

Згідно п.п.7.4-7.9 «Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі», затверджених рішенням Одеської міської ради від 9.10.2013р. №3961-VI, а також відповідно до п.п.2 п.5 ст.13 ЗУ «Про адміністративні послуги», 1.06.2023р. позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг із запитами для формування двох вхідних пакетів №Ф1-100769-ю/л, №Ф1-100811-ю/л до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР та Департаменту архітектури та містобудування ОМР на отримання комплексної адміністративної послуги «Укладення договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд» за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 площею 6 кв. м та 9,80 кв. м строком на три роки.

На першому етапі проходження комплексної адміністративної послуги відповідно до п.7.3 Правил №3961-VI позивачем отримано позитивні висновки Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (Уповноваженого органу) щодо можливості установки тимчасових споруд за конкретною адресою від 21.06.2023 року за №0113/812/в, №0113/813/в (а.с.85-86).

30.06.2023р. листами за №01-08/504, №01-08/33 Департаментом архітектури та містобудування Одеської МР на другому етапі комплексної адміністративної послуги два пакети документів було повернуто до Управління надання адміністративних послуг з відмовою в наданні адміністративної послуги про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувної тимчасової споруди та оформлення паспортів прив`язки ТС за адресами: м.Одеса, вул.Генерала Бочарова,41, 43, мотивуючи це тим, що з даним питання позивачу необхідно звернутись до відповідної районної адміністрації Одеської МР. Додатково повідомлено, що Департаментом архітектури та містобудування спільно з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР була проведена робота з упорядкування розміщення тимчасових споруд на території міста. Та таке розміщення пересувної тимчасової споруди буде захаращувати ти перенасичувати дану ділянку міського простору елементами торгівлі та викликати негативну реакцію мешканців гостей міста Одеси. До того ж, у наданих графічних матеріалах розміщення пересувної тимчасової споруди передбачається за заняттям пішохідної частини тротуару, але таке встановлення створюватиме незручності для пішоходів і заважатиме вільному пересуванню мало мобільних груп населення, а також суперечитиме меті проведеної роботи з упорядкування тимчасових споруд на території міста Одеси (а.с.87-88).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2023р. у справі №420/21867/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2024р., частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме:

- визнано протиправними дії Департаменту архітектури та містобудування Одеської МР щодо відмови ФОП ОСОБА_1 в наданні висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувних тимчасових споруд та оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд за запитами №Ф1-100769-ю/л, Ф1-100811-ю/л від 1.06.2023р., про що зазначено в листах Департаменту архітектури та містобудування ОМР №01-08/504, №01-08/33 від 30.06.2023р.;

- зобов`язано Департамент архітектури та містобудування Одеської МР вирішити питання про відповідність будівельним нормам намірів розміщення тимчасових споруд для оформлення паспортів прив`язки за запитами ФОП ОСОБА_1 №Ф1-100769-ю/л, Ф1-100811-ю/л від 1.06.2023р., з урахуванням висновків суду.

15.05.2024р. позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг ОМР, відповідно до п. 7.4-7.9 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених рішенням Одеською міської ради від 9.10.2013р. №3961-VI, а також відповідно до п.п.2 п.5 ст.13 ЗУ «Про адміністративні послуги», для формування двох вхідних пакетів №Ф1-107398-ю/о, Ф1-107392-ю/о на другий етап комплексної адміністративної послуги «Укладення договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд» до Департаменту архітектури та містобудування ОМР з запитами на надання повідомлення про відповідність намірів щодо місця розташування пересувної тимчасової споруди будівельним нормам та оформлення паспортів прив`язки пересувних тимчасових споруд за адресами м.Одеса, вул. Владислава Бувалкіна,41 (раніше-Генерала Бочарова,) та вул.Владислава Бувалкіна,43 (раніше- Генерала Бочарова) площею 6 кв.м та 9,80 кв.м, строком на три роки.

До запитів позивачем було надано оригінали паспортів прив`язки (графічні матеріали та схеми) та висновки Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР щодо можливості установки ТС за конкретною адресою від 21.06.2023р. за №0113/812/в, №0113/813/в, які отримані позивачем на першому етапі проходження комплексної адміністративної послуги.

29.05.2024р. листами за №01-08/337, №01-08/336 Департаментом архітектури та містобудування ОМР на другому етапі комплексної адміністративної послуги, два пакети документів було повернуто до Управління надання адміністративних послуг з прийнятим рішенням про відмову у наданні висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувної тимчасової споруди та оформлення паспортів прив`язки ТС за адресами: м. Одеса, Генерала Бочарова,41, 43.

Не погодившись із вказаними відмовами, позивач звернувся до суду.

Перевіряючи правомірність та законність судового рішення суду першої інстанції, з урахуванням підстав, за якими апелянт просить його скасувати, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.4 ст.28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

У свою чергу, Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011р. №244 (далі Порядок №244).

Відповідно до п.1.3 Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.6, 2.7, 2.10, 2.11, 2.12 Порядку №244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС. До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М1:500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності. Цей перелік документів є вичерпним.

Для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

Для оформлення паспорта прив`язки ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку.

Паспорт прив`язки ТС включає: титульний аркуш із зазначенням реквізитів замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напряму підприємницької діяльності; схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1 : 500; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1 : 50 (для стаціонарних ТС); технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж.

Цей перелік документів є вичерпним.

Паспорт прив`язки ТС підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

Положеннями ст.34 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

9.10.2013р. Одеською міською радою було прийняте рішення № 3961-VI «Про розгляд подання заступника прокурора міста Одеси від 19.07.2013р. №07/1-7690Bх 13 про скасування рішення Одеської міської ради від 18.07.2013р. №3646-VI «Про затвердження Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі у місті Одесі». Пунктом 2 зазначеного рішення були затверджені Правила розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі (далі - Правила).

Правила розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для провадження підприємницької діяльності у м.Одесі розроблені на підставі ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №244 від 21.10.2011р. «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» та врегульовує питання розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі на території міста Одеси. Правила регулюють відносини між органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, незалежно від форм власності, які виникають в процесі розміщення та експлуатації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі.

Відповідно до абз.23 п.1.4 Правил, термін «Управління» вживається у такому значенні: управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, виконавчий орган Одеської міської ради, який виконує функції та задачі у сфері діяльності з розміщення та експлуатації ТС, покладені на нього чинним законодавством та цими Правилами.

Рішенням Одеської міської ради №4686-VII від 12.06.2019р. було змінено найменування Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради на Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради.

Наказом Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 31 липня 2020р. №102/13/05-06/27ОД затверджено Регламент взаємодії виконавчих органів Одеської міської ради з питань розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м.Одесі (далі - Регламент).

Згідно пп.2.2.1 після отримання висновку Управління щодо можливості установки ТС за конкретною адресою адміністратор Центру формує запит на надання повідомлення щодо відповідності намірів розташування ТС а також щодо надання паспорта прив`язки ТС (Додаток 2) та направляє його Департаменту архітектури.

До запиту додається вищезазначений висновок Управління, пакет документів, наданий СЗ, крім заяви про надання адміністративної послуга з укладення Договору, та лист про проходження справи з відміткою про реєстрацію справи адміністратором Центру на 2 етапі.

Згідно пп.2.2.2 Регламенту запит на надання повідомлення щодо відповідності намірів розташування ТС та на надання паспорта прив`язки ТС з доданими до нього документами передається адміністратором Центру представнику Департаменту архітектури з 11:00 до 12:00 год. робочого дня, наступного за днем отримання Центром висновку від Управління щодо можливості установки ТС за конкретною адресою.

Згідно пп.2.2.3 Регламенту Департамент архітектури перевіряє відповідність намірів СЗ відносно місця розташування ТС комплексній схемі (у разі її наявності), будівельним нормам, та, за результатами проведеної перевірки, приймає рішення щодо відповідності намірів розташування ТС або надає аргументовану відмову щодо реалізації намірів розміщення ТС із зазначенням вичерпних підстав для відмови та посилань на норми законодавства. У разі можливості усунення СЗ виявлених порушень у відмові зазначаються умови, за яких можливий перегляд рішення.

Згідно пп.2.2.4 Регламенту у разі прийняття рішення про відповідність намірів СЗ відносно місця розташування ТС, Департамент архітектури перевіряє наявність підстав для надання паспорта прив`язки ТС, за результатами чого оформлює та реєструє паспорт прив`язки ТС у двох примірниках або готує аргументовану відмову відповідно до пункту 2.14 Порядку та пункту 7.14 Правил.

Апеляційним судом встановлено, що у межах спірних правовідносин перевіряється правомірність дій Департаменту архітектури та містобудування ОМР щодо відмови позивачу в наданні висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувних тимчасових споруд та оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд за його запитами №Ф1-107392-ю/о, Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р.. Оскаржувані відмови, викладені в листах Департаменту архітектури та містобудування ОМР №01-08/337, №01-08/336 від 29.05.2024р..

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Департаменту архітектури та містобудування ОМР щодо відмови ФОП ОСОБА_1 в наданні висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувних тимчасових споруд та оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд за його запитами № Ф1-107392-ю/о, Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р. та визнання протиправними та скасування відмов Департаменту архітектури та містобудування ОМР, оформлених листами №01-08/337, №01-08/336 від 29.05.2024р., у видачі позивачу висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення пересувних тимчасових споруд та оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд за його запитами № Ф1-107392-ю/о, Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р..

При цьому, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції у відповідній частині не оскаржується Департаментом архітектури та містобудування ОМР.

Разом з тим, позивач не погоджується із зобов`язальною частиною рішення суду першої інстанції та наполягає на тому, що єдиним можливим способом захисту його порушених прав у межах спірних правовідносин є зобов`язання Департаменту архітектури та містобудування ОМР надати висновки про відповідність намірів розміщення пересувних тимчасових споруд та оформити паспорти прив`язки пересувних тимчасових споруд за запитами позивача №Ф1-107392-ю/о, №Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р..

Надаючи оцінку вказаному, колегія суддів зазначає, що дійсно, ч.4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За висновками Європейського Суду з прав людини, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення у справі «Афанасьєв проти України»).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Положення Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, що були прийняті 11.03.1980 Комітетом Міністрів, передбачають, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреція - це елемент управлінської діяльності, пов`язаний з владними повноваженнями та їх носіями - органами державної влади та органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Попри те, що на законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє, у судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Разом з тим, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі.

Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує останнього вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Натомість, застосування такого способу захисту прав, свобод та інтересів позивача як зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, є правильним тоді, коли останній розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив у його задоволенні.

З наведеного слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом владних повноважень на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов, то суд повинен зобов`язати його прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.

При цьому, колегія суддів вказує, що суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність його рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

Згідно з п.7.7 Правил Управління протягом десяти робочих днів з дня подання такої заяви приймає рішення про відповідність або невідповідність будівельним нормам намірів розміщення ТС.

Отже, оскільки оспорюване рішення не містить належним чином обґрунтованих підстав для його прийняття, а розгляд заяви передбачає з`ясування обставин відповідності намірів суб`єкта звернення щодо місця розташування тимчасової споруди будівельним нормам, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції інстанцій про те, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради вирішити питання про відповідність намірів розміщення пересувних тимчасових споруд за запитами позивача №Ф1-107392-ю/о, Ф1-107398-ю/о від 15.05.2024р., за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , площею 6 кв.м та 9,80 кв.м., з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів також враховує, що рішення у цій справі впливає на захист суспільного інтересу жителів м.Одеса щодо дотримання закону місцевими органами влади при вирішенні соціально важливих питань благоустрою, зокрема, розміщення ТС.

У спорі, що розглядається, індивідуальне право (інтерес) позивача, яке виражається у гарантованому частиною першою ст.42 Конституції України праві на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, протиставляється публічному інтересу, який виражається у дотриманні правил благоустрою населеного пункту, спрямованих на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

З урахуванням викладеного та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку наявні законні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді І.О. Турецька

О.А. Шевчук