Справа № 635/2520/25
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 635/2520/25
Провадженя 2-а/635/102/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Старишко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.03.2025 року № 822 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що станом на 01 квітня 2025 року ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до військово-облікового документу в електронній формі, сформованого в застосунку "Резерв+", позивач облікові дані уточнив вчасно - 18.05.2024 року. У зв`язку з примусовим затриманням 29.11.2024 року позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 на АДРЕСА_1 , позивачу було виписано направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією №1/4047 від 29.11.2024 року та позивачем розпочато процедуру проходження BЛK. 18 березня 2025 року позивач отримав повістку ІНФОРМАЦІЯ_4 №2934784 без дати, без П.І.Б. керівника ТЦК та без оригінального його підпису про обов`язок з`явитись 27.03.2025 року о 10 год. 00 хв. з метою проходження медичного огляду. 26 березня 2025 року позивач направив на юридичну адресу відповідача повідомлення від 22 березня 2025 року, в якому просив ІНФОРМАЦІЯ_4 взяти до відома, що вже розпочав та продовжує проходити BЛK у ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією № 1/4047 від 29.11.2024 року, врахувати всю медичну документацію, отриману у ІНФОРМАЦІЯ_5 , у тому числі протоколи, довідки, висновки лікарських комісій та інші акти медичного характеру, які свідчать про наявність вагомих підстав для отримання позивачу відстрочки від призову за станом здоров`я, у разі потреби додаткових обстежень чи уточнень щодо здоров`я позивача звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_6 в порядку офіційного обміну інформацією, передбаченого чинним законодавством, аби узгодити подальші дії та виключити паралельне дублювання процедур, не здійснювати повторних викликів або оформлення нових повісток для проходження ВЛК без відповідної правової підстави та без координації зі ІНФОРМАЦІЯ_5 , зважаючи на вже розпочатий процес визначення стану його здоров`я.

27 березня 2025 року о 10 год. 00 хв. на виконання повістки ІНФОРМАЦІЯ_4 №2934784 без дати позивач з`явився до відповідача. На місці було видано ще одне прострочене направлення ІНФОРМАЦІЯ_4 №2355274 від 03 лютого 2025 року на проходження BЛK, без урахування наданого повторно Повідомлення від 22 березня 2025 року з доказами проходження ВЛК в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, йому було вручено на місці повістку №1115907 від 12.11.2024 року про необхідність з`явитись до ТЦК 25.11.2024 о 14 год. 00 хв.

Після сканування на місці QR-коду з повістки №1115907 від 12.11.2024 року підтягнулись в застосунок "Резерв+" дані відправлення даної повістки, яка направлялась рекомендованим відправленням №121. Згідно трекінгу відправлення №12 Укрпошти повістка №1115907 від 12.11.2024 року була направлена на відділення 61124 м.Харків, а не на відділення НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та більше того не вручена особисто, а вручено 22.11.2024 року за довіреністю. Вважає, що повістка №1115907 від 12.11.2024 року була направлена з грубим порушення Постанови КМУ №560, про що було позивачем здійснено зауваження на місці та просив даний факт врахувати під час розгляду адміністративного матеріалу щодо притягнення його до відповідальності. Крім того, відповідачем не було враховані зауваження позивача та на місці було складено протокол №822 від 27.03.2025 року, в якому позивач також просив закрити розгляд адміністративного матеріалу на підставі ст.38 КУпАП, а також врахувати, що фізично повістку отримав 27.03.2025 року в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_4 . Не зважаючи на це, відповідач склав постанову №822 від 27.03.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою на нього було накладено штраф у розмірі 17 000 грн., хоча в резолютивній частині не було визнано його винним за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Вважає, що постанова за №822 по справі про адміністративне правопорушення за п.3 ст.210-1 КУпАП від 27.03.2025 р. є незаконною, та повинна бути скасована, а провадження по цій справі закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Так, постанова не містить інформацію щодо номеру відправлення Укрпошти рекомендованим листом з описом вкладення, відсутні докази того, що повістку про необхідність явки позивача до відповідача він отримав особисто під підпис, що є обов`язковою умовою для притягнення військовозобов`язаного до відповідальності за неявку за таким викликом. З військово-облікового документу позивача в електронній формі з застосунку «Резерв+» вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 і відповідач володіє щодо нього певними обліковими даними, тому додаткової потреби в уточненні даних немає. Крім того, постанова не містить прямого та чіткого визнання вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови відповідач посилається на порушення позивачем абз.8 ч.3, абз.3,5 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", проте в Законі відсутній абз.8 ч.3 ст.1, отже відповідач послався на неіснуючу норму та безпідставно притягнув позивача до відповідальності. Також зазначає, що у період з 18.05.2024 по день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо позивача Президент України лише приймав Укази про продовження строку загальної мобілізації, які не є тотожними указу про загальну мобілізацію. Оскільки після 18.05.2024 р. Президент України не приймав Указу про оголошення мобілізації, у позивача не виникло обов`язку виконати припис абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Отже, враховуючи вищенаведене, відсутня події адміністративного правопорушення. що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 03.04.2025 року відкрито провадження у справі. Витребувано матеріали, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач, його представник не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача також не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з повістки №1115907 від 12.11.2024 року, ОСОБА_1 було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 25.11.2024 р. на 14-00 год. для уточнення даних.

Позивачем зазначено та підтверджується даними застосунку «Резерв+», дана повістка направлялась рекомендованим відправленням №121.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 822 від 27.03.2025 року на ОСОБА_1 накладено штраф за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у сумі 17000 гривень.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 27 березня 2025 року під час перевірки документів в ІНФОРМАЦІЯ_4 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набув чинності 18.05.2024 року, визнано що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-IX громадянину України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 було сформовано та направлено повістку через AT "УКРПОШТА" для уточнення даних та з`явитись до 25.11.2024 о 14 год. 00 хв., але він не прибув. Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ст.210-1 ч.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів ПКМУ від 30.12.2022 №1487, абз. 8 ч.3, абз. 3, 5 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Обставини, що обтяжують відповідно до ст.35 КУпАП та обставини, що пом`якшують відповідно до ст.34 КУпАП відповідальність за адміністративне правопорушення не виявлено.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в зв`язку з не прибуттямза повісткою до ТЦК та СП для уточнення даних.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Позивач посилається на те, що повістка № 1115907 не була йому вручена у встановленому законом порядку, оскільки направлена на іншу адресу, на підтвердження чого надав скрін-шот з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення.

Судом на сайті АТ «Укрпошта» було перевірено весь шлях поштового відправлення №121 та встановлено, що відправлення з повісткою №1115907 від 12.11.2024 року було прийнято АТ «Укрпошта» 14.11.2025 р. у м. Київ, 15.11.2024 р. прибуло до відділення у с-ще Коротич, 20.11.2024 р. повернуто відправнику в зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою, а 22.11.2024 р. вручено відправнику за довіреністю у м. Харків.

Отже, повістка № 1115907 була направлена позивачу на адресу у м. Коротич і не була вручена йому в зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою. Зазначене спростовує доводи позивача про те, що повістка була направлена відповідачем на поштове відділення у м. Харків, а не на відділення у с-ще Коротич.

Відповідно до п. 41 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно даних військово-облікового документу у застосунку «Резерв+», позивач ОСОБА_1 оновив свої дані 18.05.2024 р., адреса місця проживання зазначена як: АДРЕСА_1 .

Направлена відповідачем повістка на адресу зареєстрованого місця проживання позивача, яку позивач також вказав при уточненні своїх даних, повернулась з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою», а тому відповідно до п. 41 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 позивач вважається належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

25.11.2024 р. на 14-00 год. позивач до ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно повістки №1115907 від 12.11.2024 року, не з`явився.

Відповідно до абз.8 ч.3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку.

Відповідно до абз. 3, 5 частини 10 ст. 1 вказаного Закону громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

-прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

-проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі.

Відповідно до абз. 6 частини 10 ст. 1 вказаного Закону громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язанівиконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

З аналізу норми матеріального права вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для уточнення військово-облікових даних, взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка) (пункт 23 Порядку № 560).

Як встановлено судом, позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 за повісткою у визначений в ній строк без поважних причин.

Таким чином, судовим розглядом підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З приводу доводів позивача щодо відсутності у постанові посилань на встановлення його вини, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Оскаржувана постанова містить всі необхідні реквізити, передбачені ст. 283 КУпАП.

Також безпідставними є доводи позивача про відсутність абз. 8 ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем строків притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення, то суд зазначає, що відповідно до частини 7 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Позивач не з`явився за повісткою 25.11.2024 р. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, постановою від 27.03.2025 р., тобто у строк не пізніше одного року з дня його вчинення.

Отже, враховуючи викладене суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому складання постанови уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності є правомірним.

Оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 10, 72 - 80, 205, 246, 250, 271, 286, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Якішина