Справа № 240/31905/23
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/31905/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

11 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Новоград-Волинського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області щодо викладеної у листі від 21.10.2023 за вих. №М-9/6/1826-23/1826/9-23 відмови в оформленні та видачі ОСОБА_1 нового паспорта громадянина України у формі книжечки замість паспорта громадянина України, що підлягає обміну у зв`язку із його непридатністю для користування, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати Новоград-Волинський відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати ОСОБА_1 новий паспорт громадянина України у формі книжечки замість паспорта громадянина України, що підлягає обміну у зв`язку із його непридатністю для користування, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що після досягнення 16-річного віку отримав паспорт громадянина України у формі ID-картки. У подальшому позивач звернувся до територіального відділу УДМС із заявою про відкликання згоди на обробку персональних даних та знищення їх в ЄДДР проте у відповідь на свою заяву отримав відмову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 , після досягнення 16-річного віку, звернувся до Новоград-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області та отримав паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 від 22.10.2019 (а.с.27).

15.09.2023 позивач звернувся засобами поштового зв`язку до Новоград-Волинського відділу УДМС України в Житомирській області із заявою про відкликання згоди на обробку персональних даних та знищення їх в ЄДДР (а.с.15-17). Копії такої заяви позивач надіслав на адресу УДМС України в Житомирській області та ДМС України.

Новоград-Волинський відділ УДМС України в Житомирській області листом від 11.10.2023 за вих. №М-8/6/1826-23/1826/8-23 надав відповідь, якою повідомив позивача, що оскільки Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі закон «Про ЄДДР») не передбачає підстави та право вимагати видалення даних з Реєстру, УНЗР не може бути видалено з Реєстру, якщо особа отримувала документи, що посвідчують особу чи її спеціальний статус, із застосуванням засобів Реєстру (а.с.18-20).

Аналогічні за змістом відповіді отримано позивачем також від УДМС України в Житомирській області та ДМС України (листи від 09.10.2023 і від 03.10.2023 відповідно).

У зв`язку із непридатністю для користування паспорта громадянина України у формі ID-картки позивач звернувся до Новоград-Волинського відділу УДМС України в Житомирській області із заявою від 30.09.2023 (вх. №М-9/6/1826-23) про обмін паспорта громадянина України, в якій просив оформити та видати йому новий паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року замість паспорта, що підлягає обміну, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ (а.с.21-22).

Водночас, позивачем зазначено, що у даній заяві ним повідомлено про відмову від оформлення паспорта у формі ID-картки - документа Єдиного державного демографічного реєстру (далі - ЄДДР, Реєстр), про незгоду на обробку персональних даних у зв`язку із неприпустимістю втручання держави в особисте і сімейне життя людини, та обґрунтовано право на отримання паспорта-книжечки відповідно до Положення про паспорт та Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17.

За результатом розгляду заяви, відповідач листом від 21.10.2023 за вих. №М-9/6/1826-23/1826/9-23, посилаючись на пункти 6, 69 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, відмовив в оформленні і видачі паспорта громадянина України у формі паперової книжечки зразка 1994 року, зазначивши, що актами Кабінету Міністрів України не передбачено порядок обміну паспорта у формі картки на паспорт зразка 1994 року у формі книжечки. Крім того, зазначений територіальний підрозділ ДМС, посилаючись також на п.1 ч.1. ст.11 Закону України «Про захист персональних даних», зробив висновок, що у зв`язку із ненаданням позивачем згоди на обробку персональних даних, оформлення та видача паспорта громадянина України будь-якої форми не вбачається можливою.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, статтею 5 Закону України від 18.01.2001 №2235-III "Про громадянство України" (далі - Закон №2235-ІІІ) визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України.

Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

Тобто, чинним Положенням передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

У відповідності до частини 1 статті 21 Закону України від 20.11.2012 №5492-VІ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон №5492-VІ), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №5492-VІ, паспорт громадянина України віднесений законодавцем до документів, оформлення яких передбачається із застосуванням засобів Реєстру.

Разом з тим, законодавцем у частині 4 статті 21 Закону №5492-VІ чітко визначено, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно абзацу четвертого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (далі - Порядок №302) встановлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється.

Стосовно доводів позивача про врахування правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.08.2018 за результатами розгляду справи №806/3265/17, слід зазначити наступне.

Під час розгляду зразкової справи №806/3265/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ознаками цієї типової справи є: а) позивач фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорта у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ; б) відповідач територіальні органи ДМС України; в) предмет спору вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВРУ від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

У наведеній справі позивач не отримував паспорт у формі ID-картки. Правовідносини стосувались внесення персональних даних до Реєстру, у зв`язку з видачею паспорта у формі ID-картки. Предметом розгляду у наведеній справі було право отримати паспорт громадянина України в альтернативній формі для особи, яка не надавала згоду на обробку персональних даних, яка є необхідною для отримання паспорта громадянина України у формі ID-картки.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 вже отримав паспорт громадянина України у вигляді ID-картки і відповідно згода на обробку його персональних даних із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру була ним надана. ОСОБА_1 має унікальний номер запису в реєстрі, дані про нього вже наявні в ЄДДР.

Відтак, зміст позовних вимог та наведене правове регулювання правовідносин, з яких виник спір у даній справі, дають підстави вважати, що ця справа не відповідає ознакам зразкової справи №806/3265/17, в якій Велика Палата Верховного Суду раніше висловила правовий висновок.

Аналіз наведених обставин дає можливість дійти беззаперечного висновку щодо відмінності обставин вказаної та зразкової адміністративної справи, та неможливості врахування правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018.

Беручи до уваги зазначені обставини, заміна ОСОБА_1 паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушуватиме його права та в будь-якому разі не є втручанням у його приватне і сімейне життя.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.06.2023 у справі №380/5977/21.

Що стосується процедури обміну ID-картки ОСОБА_1 на паспорт громадянина України зразка 1994 року, слід зазначити наступне.

З тексту позовної заяви встановлено, що позивач 30.09.2023 звернувся з письмовою заявою до відповідача з проханням про видачу паспорта громадянина України в формі книжечки у зв`язку із непридатністю для подальшого використання паспорта громадянина України у формі ID-картки.

Згідно з п.6 Порядку №302 обмін паспорта здійснюється у разі: зміни інформації, внесеної до паспорта, у тому числі у зв`язку із зміною написання латинськими літерами складових імені прізвище, ім`я у документах, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України (крім додаткової змінної інформації); отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта;) закінчення строку дії паспорта; непридатності паспорта для подальшого використання (паспорт/фотокартка має пошкодження (та/або відсутня його/її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, власне ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дають змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, зокрема внесення змін до персональних даних особи/найменувань органу/штампа/печатки, пошкодження, які блокують можливість зчитування, а також внесення змін до інформації безконтактного електронного носія); якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Отже, нормами Порядку №302 передбачено наступні види обміну: обмін паспорта у формі ІD-картки на інший паспорт у формі ID-картки; обмін паспорта у формі книжечки зразка 1994 року на паспорт у формі ID-картки. Даний перелік є вичерпним.

Згідно з пунктом 7 Порядку №302 оформлення, обмін та видача паспорта здійснюються особі на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

В силу пункту 69 Порядку №302 заявник подає для обміну паспорта в тому числі такі документи: паспорт, що підлягає обміну; документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати; документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів); про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка (крім випадків, коли здійснюється обмін паспорта зразка 1994 року); про народження дітей - свідоцтва про народження дітей; про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили; про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили; документ, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з даними про РНОКПП, або повідомлення про відмову від його прийняття, або дані про РНОКПП, внесені до паспорта або свідоцтва про народження.

З аналізу правових норм чітко вбачається, що процедура обміну паспорта громадянина України передбачає подання відповідної заяви-анкети та переліку необхідних документів.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Порядку №302 Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Порядок подання документів, їх розгляд і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку (далі-рішення суду), регламентовано Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456 (далі - Порядок №456).

Згідно з пунктом 2 розділу IV Порядку №456 законодавцем визначено, що для обміну паспорта заявник подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) паспорт, що підлягає обміну; 4) дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; 5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати; 6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну.

Однак позивач до Новоград-Волинського відділу УДМС у Житомирській області з заявою щодо обміну паспорта громадянина України за встановленою процедурою з наданням усіх необхідних документів (в тому числі з заповненням заяви-анкети), зразок якої встановлено Порядком №302, не звертався.

Відтак, територіальний підрозділ УДМС у Житомирській області без надання всіх визначених законодавцем документів не має жодних правових підстав на вчинення відповідних дій по заміні паспорта.

Про вищезазначені обставини заявника було повідомлено листом від 21.10.2023 №М-9/6/1826-23/1826/9-23, у якому роз`яснено законодавчо визначений алгоритм дій, які необхідні для обміну паспорта громадянина України.

Подана позивачем заява від 30.09.2023 була розглянута відповідно до норм Закону України "Про звернення громадян", а відтак, відмови в обміні чи в оформленні паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року позивач не отримував.

З урахуванням змісту поданої позивачем заяви від 30.09.2023, вона не є підставою для видачі чи обміну паспорта будь-якого зразка, у тому числі і у формі книжечки, вона є заявою довільної форми, яка відповідачем правомірно розглянута у порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян".

Водночас, слід також зауважити, що до заяви від 30.09.2023 не додано жодних оригіналів документів визначених п.п.2 п.2 Розділу IV Порядку №456, а також судове рішення, що набрало законної сили та засвідчене в установленому порядку про зобов`язання органу державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки 1994 року, у разі якщо таке рішення вже було прийняте.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України із заявою встановленого зразка, що є передумовою для розгляду питання про оформлення, видачі чи обміну паспорта громадянина України у формі книжечки.

Тобто, розгляд поданої позивачем заяви відповідно до Закону України "Про звернення громадян" з роз`ясненням законодавчо визначеного алгоритму дій, необхідного для обміну паспорта громадянина України, не є порушенням прав позивача з боку відповідача.

Сама по собі незгода позивача зі змістом відповіді не спростовує тієї обставини, що звернення розглянуто в установленому законом порядку та не може бути підставою для визнання протиправною відмови відповідача і задоволення позовних вимог про зобов`язання видати чи обміняти паспорт у формі ID-картки на паспорт у формі книжечки, навіть у разі наявності в нього такого права, оскільки позивачем не дотримано процедури звернення з метою обміну паспорта та не надано повного переліку необхідних для цього документів.

Таким чином, відсутність факту відмови відповідача в оформленні чи обміні паспорта на паспорт зразка 1994 року на підставі поданої заяви, свідчить про звернення позивача до суду з позовом ще до порушення права відповідачем.

Крім того, слід звернути увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до суду за судовим захистом за умови дотримання всіх необхідних процедур.

Відносно доводів позивача про небажання документуватися паспортом громадянина України у формі ID-картки, пов`язаного з відмовою у наданні згоди на обробку персональних даних, слід зауважити таке.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №5492-VІ Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів.

Внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних" (ст.10 Закону №5492-VІ).

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

За змістом ч.5 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 за №2297-VІ (далі - Закон №2297-VІ) обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

У відповідності до п.п.2,5, ч.1 ст.11 Закону №2297-VІ підставами для обробки персональних даних в т.ч. є: дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; необхідність виконання обов`язку володільця персональних даних, який передбачений законом.

Позивач, 29.09.2003 д.н. був документований паспортом громадянина України у формі ID-картки, на підставі заяви-анкети №3961125 від 08.10.2019, яка власноручно ним підписана.

Отже, оформлення позивачу паспорта громадянина України, який наразі він хоче обміняти, було здійснене територіальним підрозділом з дотриманням вимог Закону №5492-VІ, наданням позивачем згоди на обробку персональних даних та з застосуванням засобів ЄДДР.

За результатами проведеної ідентифікації, позивачу присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, що підтверджується в т.ч. і відображенням номеру УНЗР в наданій позивачем до суду копії паспорта громадянина України у формі ID-картки.

Відтак, аргументування позивачем своєї відмови від обміну паспорта громадянина України у формі ID-картки на аналогічний за формою документ y зв`язку з ненаданням згоди на обробку персональних даних та небажанням внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру не може бути взята судом до уваги в силу того, що інформація про позивача вже наявна у Реєстрі та щодо позивача вже сформовано унікальний номер запису в Реєстрі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.