Справа № 750/3299/25
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3299/25
Провадження № 2-а/750/76/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Супруна О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу № 750/3299/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

07.03.2025 ОСОБА_1 через адвоката Антонову О.В. звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанов від 04.02.2025 № 135 та № 136 по справам про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.01.2025 представником ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом ІНФОРМАЦІЯ_2 ) складено протоколи про адміністративне правопорушення № 135 та № 136, з яких убачається, що ОСОБА_1 порушив Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: абзац 1 частини першої статті 22 (не з?явився за викликом, згідно повістки № 845475 від 28.10.2024, на прибуття о 14:00 06.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) та абзац 4 частини першої статті 22 (відмовився від проходження військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ЗСУ у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період, згідно направлення № 2046 від 31.01.2025), чим вчинив правопорушення, передбачені частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП). За результатом розгляду справ про адміністративне правопорушення, 04.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесені постанови № 135 та № 136, якими позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені частиною третьою статті 210-1 КУпАП, та накладені адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі по 17 000,00 грн. Позивач вважає, що оскаржувані постанови є протиправними, винесеними з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтуються на неповному та необ`єктивному розгляді справ, не підтверджені допустимими та належними доказами та підлягають скасуванню. Крім того, зазначає, що повістку, направлення, протоколи про адміністративні правопорушення, які складені неуповноваженою особою, та оскаржувані постанови він не отримував, про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлений не був. Таким чином, оскаржувані постанови винесені начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 незаконно та підлягають скасуванню.

Ухвалою судді від 11.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

У встановлений статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) строк відповідачем через систему «Електронний суд» подано відзив, у якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність оскаржуваних постанов. Зазначає, що факт учинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується повісткою від 28.10.2024

№ 845475, конвертом АТ «Укрпошта» та довідкою про причини повернення, направленням № 2046 від 31.01.2025, а також протоколами від 31.01.2025 № 135 та

№ 136. Так, згідно з довідкою про причини повернення та даних з трекінгу повістка була повернута у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Ураховуючи викладене, повістка вважається врученою належним чином, оскільки на конверті АТ «Укрпошта» є довідка про відсутність позивача за адресою, що відповідає вимогам пункту 41 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024

№ 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». Крім того, ОСОБА_1 31.01.2025 виписано направлення № 2046 для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період та запропоновано пройти військово-лікарську комісію. Позивач відмовився від проходження медичного огляду, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Зі змісту протоколів № 135 та № 136 про адміністративні правопорушення від 31.01.2025 видно, що позивач був ознайомлений з ними, повідомлений про дату розгляду справи, про що свідчать його особисті підписи. Отже, оскаржувані постанови є правомірними, а аргументи позивача вказують лише на його намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновкі в.

Судом встановлено, що 28.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 виписано повістку № 845475 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних на 14 год 00 хв. 06.11.2024 (а.с. 47).

У цей же день, повістка надіслана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (а.с. 48).

31.01.2025 черговим ІНФОРМАЦІЯ_4 солдатом ОСОБА_3 , керуючись статтею 235 КУпАП, складено протокол № 135 про адміністративне правопорушення про те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Чернігів, 31.01.2025 о 19 год. 50 хв. порушив Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме абзац 1 частини першої статті 22 (не з`явився за викликом, згідно повістки № 845475 від 28.10.2024 на прибуття о 14 год. 00 хв. 06.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП (а.с. 46).

Зі змісту вищевказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11 год 00 хв. 04.02.2025 у кабінеті № 29 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується підписом позивача у відповідній графі протоколу (а.с. 46 зворот).

Крім того, ОСОБА_1 у протоколі № 135 про адміністративне правопорушення від 31.01.2025 власноручно зазначив, що «не згоден» (а.с. 46 зворот).

04.02.2025 відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесена постанова № 135 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн (а.с. 45).

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 06.11.2024 о 14 год. 00 хв. не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 (повістка № НОМЕР_1 від 28.10.2024), чим порушив абзац 2 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 45).

Копію постанови від 04.02.2025 № 135 про притягнення до адміністративної відповідальності 04.02.2025 направлено засобами поштового зв`язку за місцем проживання ОСОБА_1 (а.с. 45).

Також, 31.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 виписано направлення № 2046, яким направлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ДШВ, ССО у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період (а.с. 44).

31.01.2025 черговим ІНФОРМАЦІЯ_4 солдатом ОСОБА_3 , керуючись статтею 235 КУпАП, складено протокол № 136 про адміністративне правопорушення про те, що 31.01.2025 о 20 год. 00 хв. уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було виписано направлення на проходження військово-лікарської комісії громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Однак, в порушення вимог абзацу 4 частини першої статті 22 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП (а.с. 43).

Зі змісту вищевказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11 год 00 хв. 04.02.2025 у кабінеті № 29 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується підписом позивача у відповідній графі протоколу (а.с. 43 зворот).

Крім того, ОСОБА_1 у протоколі № 136 про адміністративне правопорушення від 31.01.2025 власноручно зазначив, що: «не згоден»(а.с. 43 зворот).

У графі «Другий примірник протоколу отримав(ла)» протоколу № 136 про адміністративне правопорушення від 31.01.2025 міститься особистий підпис позивача (а.с. 43 зворот).

04.02.2025 відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесена постанова № 136 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн (а.с. 42).

Постановою встановлено, що 31.01.2025 о 20 год. 00 хв. громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовився проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 (направлення за № 2046 від 31.01.2025), чим порушив абзац 4 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

(а.с. 42).

Копію постанови від 04.02.2025 № 136 про притягнення до адміністративної відповідальності 04.02.2025 направлено засобами поштового зв`язку за місцем проживання ОСОБА_1 (а.с. 42).

Не погоджуючись із постановами про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (стаття 7 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Отже, на дату вчинення правопорушення діяв особливий період.

За змістом Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі за текстом - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

За правилами статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період , тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина третя статті 210-1 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

За викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби (пункт 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі за текстом Порядок № 560)).

Положення частини третьої статті 37 та частини одинадцятої статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачають обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів після прибуття до нового місця проживання в семиденний строк стати на військовий облік, а також у разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 частини другої «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022

№ 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є факт нез`явлення ОСОБА_1 за відповідною адресою з метою уточнення облікових даних.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 виписано повістку № 845475 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних на 14 год 00 хв. 06.11.2024 (а.с. 47).

Сформовано повістку за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду із відповідною інформацією (копія повістки долучена представником відповідача до відзиву).

У цей же день, повістка надіслана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за № 250 на адресу місця реєстрації позивача АДРЕСА_2 .

Із копії конверту, доданого представниками сторін, убачається, що 07.11.2025 поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 48).

Згідно з пунктом 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Проаналізувавши вищевказану норму в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що оскільки повістку № 845475 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 на 06.11.2024 14 год. 00 хв., є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення № 250 повернуто відправнику 07.11.2024 з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме: АДРЕСА_2 .

Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання є 07.11.2024, оскільки саме у цей день поштове відправлення № 250 було повернуто відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Натомість, повісткою № 845475, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснено виклик позивача на 06.11.2024 на 14:00 год за адресою: АДРЕСА_1 , для уточнення даних.

Відтак, в розумінні пункту 41 Порядку № 560 особа вважається належно оповіщеною про виклик 07.11.2024, а викликався позивач на 06.11.2024, тому не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зазначення у оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщеним про виклик до відповідача згідно повістки № 845475 на 06.11.2024 на 14.00 год.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно примітки до статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

Із відомостей мобільного застосунку «Резерв+», сформованих 27.02.2025, убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дані уточнено вчасно, а саме 16.07.2024 (номер в реєстрі Оберіг 5) (а.с. 30).

Щодо визнання протиправною та скасування постанови від 04.02.2025 № 136 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, окрім вищевикладене, зазначає наступне.

Відповідно до пункту 74 Порядку № 560 (в редакції від 16.01.2025) резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті. Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Згідно із пунктом 78 Порядку № 560 (в редакції від 16.01.2025) контроль за направленням та проходженням резервістами та військовозобов`язаними військово-лікарської комісії покладається на керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, з наведеного слідує, що процедурі проходження особою медичного огляду передує видача уповноваженою особою направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою, згідно з додатком 11 Порядку № 560, та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою, згідно з додатком 12 Порядку №560, а також формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку (додаток 2 до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022

№ 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, для видачі направлення ТЦК має викликати військовозобов`язаного повісткою.

За приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Втім, відповідачем не надано суду доказів отримання позивачем повістки, мобілізаційного розпорядження або розпорядження на проходження військово-лікарської комісії.

Суд погоджується з доводами представника позивача, що протоколи про адміністративне правопорушення від 31.01.2025 № 135 та № 136 складено неуповноваженою особою, оскільки з указаних протоколів та доказів, наданих відповідачем у відповідь на адвокатський запит, убачається, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, черговий ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_3 , не був уповноважений на складання протоколу додатком 19 до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.12.2024 № 55

(а.с. 40), який узгоджується з пунктом 2 Розділу І Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 № 3, яким встановлено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, постанови від 04.02.2025 № 135 та № 136 по справам про адміністративні правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесені начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За правилами статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами частини першої, сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Правничу допомогу позивачу надавала адвокат Антонова О.В. на підставі договору № 102/07 про надання правничої допомоги від 16.07.2025, яка оцінена адвокатом у розмірі 15 000,00 грн (а.с. 54) та сплачена позивачем згідно типової форми № КО-1 від 07.03.2025 (а.с. 54).

Ураховуючи викладене, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, складність справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, виходячи з критерію розумності та співмірності, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу в даній справі в сумі 3 000,00 грн.

Сплата позивачем судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 211,20 грн підтверджується оригіналом квитанції від 07.03.2025 № 8875-7873-5012-5676 (а.с. 55), який підлягає компенсації за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення, задовольнити.

Постанову № 135 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 04.02.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі

17 000,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьої статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанову № 136 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 04.02.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі

17 000,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьої статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 3 000 грн 00 коп. (три тисячі гривень 00 копійок) у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 1 211 грн 20 коп. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок) у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення складене 14.04.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя