Справа № 456/1388/25
Суддя: Бучківська В. Л.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/1388/25
Провадження № 2-а/456/35/2025
РІШЕННЯ

іменем України

09 квітня 2025 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Яніцькій М.І.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Мундяка М.М.

представника відповідача Ільницької М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Підстава позову (позиція позивача). Представник позивача адвокат Мундяк М.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 за №272/25 від 28.02.2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Відповідно до вказаної постанови, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , будучи в належний спосіб оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , 17.01.2025 о 09:00 год. не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних та проходження медичного огляду. У подальшому ОСОБА_1 , не прибувши не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття, не повідомив про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП в будь який інший спосіб та надалі, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, що не перевищує сім календарних днів. Як наслідок, зроблено помилковий висновок, що ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду. Втім, в порушення наведених вище норм законодавства, яке встановлює порядок надсилання поштовим звя`зком повісток, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_2 скеровуючи повістку рекомендованим листом не здійснив опис вкладення, як того вимагає Порядок № 560. Водночас, в змісті спірної постанови від 28.02.2025 підтверджується, що ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані через електронний кабінет у встановлений законодавством строк. Місцем проживання вказав: АДРЕСА_1 . Натомість, за його поясненнями йому у січні 2025 року жодна поштова кореспонденція не надходила, оператори поштового зв`язку не навідувались, зазначає, що в Резерв+ подавав свій контактний номер телефону, на який жодного виклику від ІНФОРМАЦІЯ_3 не було. Поза тим, як вбачається з документів наданих позивачем, на ім`я ОСОБА_1 07.01.2025 було сформовано повістку № 1762072 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді він-коду із відповідною інформацією. Дана повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за № 790 - без опису вкладення на адресу місця проживання, зазначену ОСОБА_1 під час уточнення облікових даних: АДРЕСА_2 . Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення № 790 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Однак, при винесені оскаржуваної постанови посадовою особою не було враховано, що оскільки повістку № 1762072 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення № 790 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме АДРЕСА_2 . На довідці про причини повернення/досилання наявний відбиток штампу «Укрпошта» із зазначенням дати 17.01.2025. Також ним здійснено відстеження поштового відправлення № 790 на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» у розділі «Трекінг». Із цього витягу можна встановити, що поштове відправлення: прийнято 10.01.2025 у м. Києві (що вже з порушенням 48 годин наданих Порядком №560 опісля підписання повістки), прибуло до Відділення - 13.01.2025; невдала спроба вручення - 14.01.2025; Повернення відправнику (Одержувач відсутній за вказаною адресою) - 17.01.2025. Враховуючи вищенаведене, належить виснувати, що днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання є 17.01.2025, оскільки саме у цей день поштове відправлення № 790 було повернуто відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Натомість, повісткою № 1762072, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснено виклик ОСОБА_1 на 17.01.2025 о 09:00 год, для уточнення даних, що само по собі унеможливлює явку особи у визначений час, оскільки таке, в силу законодавства вручено, опісля визначеного часу, а це 09:00 год. Ба більше, за загальним правилом повістка повинна бути вручена особі за три дні до означеної явки особи, для власне, забезпечення такої належної явки у відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Зауважує, що поштове відправлення № 790 повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_3 лише 22.01.2025, тобто через п`ять днів за днем, який був визначений для явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відтак, в розумінні п. 41 Порядку № 560 ОСОБА_1 не вважається належно оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому не відповідає дійсності зазначення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 у оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився за викликом для уточнення облікових даних. Аналогічний позиція викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 у справі №162/999/24. Таким чином, належить виснувати, що оскільки ОСОБА_1 не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 17.01.2025, ним не було порушено приписи ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у індивідуального суб`єкта владних повноважень - начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. Окрім наведеного, зазначає, що ОСОБА_1 24.01.2025 прибув за місцем обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , для продовження відстрочки призову по мобілізації і вже 28.01.2025 йому було видано ІНФОРМАЦІЯ_4 направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією від 28.01.2025 за №625. Пройшовши встановленим порядком медичний огляд ВЛК, ОСОБА_1 була надана відстрочка від призову за мобілізацією на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таким чином, ефективним захистом порушених прав ОСОБА_1 буде наслідком задоволення позовної вимоги про скасування постанови, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 за №272/25 від 28.02.2025 відносно нього за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, й закриття справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мундяк М.М. позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.

Позиція відповідача. У відзиві на позовну заяву представник ІНФОРМАЦІЯ_5 вказує на те, що 7 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , на зареєстровану Позивачем адресу, був скерований рекомендований лист № 790 з повідомленням про вручення та описом вкладення в якому знаходилась повістка № 1762072 виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ) о 09 год. 00 хв. 17 січня 2025 року для уточнення даних. Довідкою про причини повернення від 17 січня 2025 року встановлено, що причиною повернення поштового відправлення є відсутність адресата за вказаним адресом, що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як видно з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, які виразилися в тому, що Позивач, будучи належним чином оповіщеним, не з`явився у визначене в повістці місце і строк, не повідомив протягом 3 діб про причини неявки, а в подальшому, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, що не перевищує 7 календарних днів. В постанові №272/25 від 28 лютого 2025 року деталізовано, які саме порушення законодавства України про мобілізацію та мобілізаційну підготовку були допущені Позивачем. Отже, приймаючи рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 , як посадова особа, діяв в межах наданих йому КУпАП повноважень.

В судовому засіданні представник відповідача Ільницька М.І. позовні вимоги заперечила, покликаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 вказує на те, що 07.01.2025 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформована повістка №1762072 з накладенням кваліфікованого електронного підпису начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09.00 год. 17.01.2025 для уточнення даних. Дана повістка була направлена за адресою місця проживання, котру ОСОБА_1 зазначив при оновленні своїх облікових даних, а саме АДРЕСА_1 . Повістка була скерована саме 07.01.2025 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. Разом з тим, рекомендоване поштове відправлення 17.01.2025 повернуто оператором поштового зв`язку «Укрпошта». Із копії довідки ф.20 про причини повернення/досилання вбачається, що поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. 28 лютого 2025 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де і було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП - не прибуття за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце визначені у повістці. Поважності причин котрі б перешкоджали своєчасному прибуттю на виклик громадянином не повідомлено та доказів цього не надано під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Позивачу була надана можливість надати свої пояснення чи заперечення щодо вказаного правопорушення, зауваження чи заперечення до змісту протоколу. Враховуючи дане право, позивач у протоколі про адміністративне правопорушення №272/25 у графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності», у якості пояснень, зазначив: «Повістку не отримував, тому не з`явився. Працівником поштового зв`язку не повідомлено про надходження на його адресу повістки». Однак, відповідно до даних трекінгу поштового відправлення №790 вбачається, що 13.01.2025 поштове відправлення прибуло до відділення 82405 м. Стрий, 14.01.2025 року - невдала спроба вручення та 17.01.2025 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Порядок вручення повістки, відправленої поштовим зв`язком, регулюється розділом «Доставка та вручення поштових відправлень...» «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 (із змінами). Отримання повернутого поштового відправлення №790 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 саме 22.01.2025 жодним чином не впливає на неналежне оповіщення військовозобов`язаного, оскільки не обмежується строками. На підставі вищенаведеного, під час розгляду матеріалів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме протокол, повістка, конверт з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 діяв правомірно, у зв`язку з чим підстав для скасування постанови №272/25 від 28.02.2025 не має. Справу просить розглядати за відсутності ІНФОРМАЦІЯ_2 та врахувати надані у відзиві пояснення.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції Україниви значено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно з постановою № 272/25 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 28 лютого 2025 року, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) як військовозобов`язаний, поштова адреса якого зазначена при уточнені персональних даних. 7 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , на задекларовану ОСОБА_1 поштову адресу ( АДРЕСА_2 ), був скерований рекомендований лист № 790 з описом вкладення та повідомленням про вручення, в якому знаходилась повістка № 1762072 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ) о 09 год. 00 хв. 17 січня 2025 року для уточнення облікових даних. 17 січня 2025 року рекомендований лист № 790 з повісткою № 1762072 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причина повернення листа № 790 вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою».Отже, починаючи з 09 год. 00 хв. 17 січня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився за викликом за повісткою № 1762072 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом 3 діб не повідомив причини неявки, а в подальшому, протягом 7 календарних днів, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Пунктом 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від :б травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок), встановлено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування ти соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 дні» відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця перебування. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своє адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання. Відповідно до п. 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресом місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних. Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, які передбачені: частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», якою встановлено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством; частиною 1 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон), згідно з якою громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного обліку; частиною 3 п. 3 ст. 22 Закону, якою приписано, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк; частиною 8 п. 3 ст. 22 Закону, якою встановлено, що у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів; пунктом 21 Порядку, згідно з яким за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, віськовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; пунктом 24 Порядку, згідно з яким у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки(відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Частиною 2 ст. 26 Закону встановлено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. Згідно з п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію. Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжується. Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з момент)' введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, які виразилися в тому, що ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним про дату, місце та час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`явився у визначені в повістці дату, місце і час та не повідомив про причини неявки протягом 3 діб та протягом 7 календарних днів не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Призначаючи адміністративне покарання, враховуючи відповідно до вимог статті 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, дійшов висновку, що до Вітріва ВЛ, слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме штрафу. Застосування такого адміністративного стягнення є необхідним і достатнім для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі дотримання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23,33, 258, 283, 284 КУпАП, постановив: визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми права.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Між тим, суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади ( у тому рахунку без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).

Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістка керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до частини першої пункту 2 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з частиною першою статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у спірному випадку полягає у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, це правопорушення є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

З аналізу вищезазначених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.

Мотивована оцінка доказів, поданих сторонами та висновки суду.

Як на підставу для задоволення позовних вимог позивач покликається на те, що ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані через електронний кабінет у встановлений законодавством строк. Місцем проживання вказав: АДРЕСА_1 . Натомість, за його пояснення йому у січні жодна поштова кореспонденція не надходила, оператори поштового зв`язку не навідувались, зазначає, що в Резерв+ подавав свій контактний номер телефону на який жодного виклику від ІНФОРМАЦІЯ_3 не було. Поза тим, як вбачається з документів наданих мені клієнтом, на ім`я ОСОБА_1 07.01.2025 було сформовано повістку № 1762072 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді він-коду із відповідною інформацією. Дана повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за № 790 - без опису вкладення на адресу місця проживання, зазначену ОСОБА_1 під час уточнення облікових даних: АДРЕСА_2 . Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення № 790 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Однак, при винесені оскаржуваної постанови посадовою особою не було враховано, що оскільки повістку № 1762072 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення № 790 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме АДРЕСА_2 . На довідці про причини повернення/досилання наявний відбиток штампу «Укрпошта» із зазначенням дати 17.01.2025. Також ним здійснено відстеження поштового відправлення № 790 на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» у розділі «Трекінг». Із цього витягу можна встановити, що поштове відправлення: прийнято 10.01.2025 у м. Києві (що вже з порушенням 48 годин наданих Порядком №560 опісля підписання повістки), прибуло до Відділення - 13.01.2025; невдала спроба вручення - 14.01.2025; Повернення відправнику (Одержувач відсутній за вказаною адресою) - 17.01.2025. Зауважує, що поштове відправлення № 790 повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_3 лише 22.01.2025, тобто через п`ять днів за днем, який був визначений для явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відтак, в розумінні п. 41 Порядку № 560 ОСОБА_1 не вважається належно оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому не відповідає дійсності зазначення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 у оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним про виклик до про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних.

Відповідно до підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560: «Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».

Змінами, внесеними постановою уряду від 8 жовтня 2024 р. №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам.

У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

У вказаній справі судова повістка безпосередньо ОСОБА_1 вручена не була, втім, працівниками пошти проставлено відмітку «відсутність адресата за вказаною адресою».

Однак, докази повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» в матеріалах справи відсутні.

Водночас відмітка про відсутність особи за адресою була проставлена не через фактичну відсутність адресату, а через неможливість поштового відділення забезпечити повідомлення особи про надходження такого листа.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Як вже було встановлено вище, позивач викликався з метою уточнення даних, водночас матеріали справи не містять відомостей про неможливість отримання таких даних з реєстрів. Навпаки, долучені відомості свідчать про те, що з моменту взяття на облік, відповідач мав військово-облікові дані на позивача. Оскільки можливість отримання таких даних виключає підстави для застосування статті 210-1 КУпАп, що відповідає примітці ст. 210 КУпАП.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2025 ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані через електронний кабінет у встановлений законодавством строк. Місцем проживання вказав: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, ОСОБА_1 24.01.2025 прибув за місцем обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , для продовження відстрочки призову по мобілізації і вже 28.01.2025 йому було видано ІНФОРМАЦІЯ_4 направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією від 28.01.2025 за №625. Пройшовши встановленим порядком медичний огляд ВЛК, ОСОБА_1 була надана відстрочка від призову за мобілізацією на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Оцінюючи оскаржене рішення на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що відповідач прийшов передчасного висновку щодо визнання винуватості позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не враховано об`єктивні обставин по справі, такі як необізнаність позивача з фактом направлення йому повістки та неможливість отримання або уточнення даних самостійно ТЦК та СП (досягнення мети виклику без особи, або неможливість досягнення за відсутності особи).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд вважає, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факт того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 229, 268-271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення №272/25 від 28 лютого 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 полковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 484 /чотириста вісімдесят чотири/ грн. 48 коп.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Представник позивача: Мундяк Мирон Миронович; місцезнаходження: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_7 ;

Представник відповідача: Ільницька Мар`яна Іванівна, місцезнаходження: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. О. Нижанківського, 6.

Повний текст судового рішення

виготовлено 14.04.2025

Головуючий суддя В.Л.Бучківська