Справа № 398/5110/24
Суддя: Дубровська Н. М.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/5110/24
Провадження №: 2-а/398/3/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" квітня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.

при секретарі Тараненко А.Р.,

за участю представника позивача Гаморі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрія адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1513245 від 05 серпня 2024 року, складену інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Молдовою Ярославом Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.. 183 КУпАП позивач просить закрити.

В обґрунтування позову вказує, що 05 серпня 2024 року інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Молдовою Ярославом Олександровичем складено Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1513245 від 05 серпня 2024 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Відповідно до даної постанови позивач, начебто, здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції. Як вбачається з даної постанови, 05.08.2024 р. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб на лінію 102 ЄО № 16342 та повідомив інформацію, що не відповідає дійсності, а саме, що начебто навколо його будинку ходять невідомі, яких він не бачить, а лише чує. В ході спілкування було встановлено, що метою виклику було те, щоб заявникові привезли цигарок. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим, вважає, що вона підлягає скасуванню.

Так, оскаржувана постанова винесена 05.08.2024 р., направлена позивачу засобом поштового зв`язку 06.08.2024 р., а отримана Позивачем 14.08.2024 р., що підтверджується трекінгом відправлень Укрпошти. Протокол про адміністративне правопорушення не складався. У зв`язку з чим, грубо порушено право позивача щодо надання пояснень, запереч з приводу обставин, викладених в оскаржуваній постанові. Постанова була винесена Відповідачем без урахування конкретної обстановки, яка змусила позивача здійснити виклик поліції, а сааме позивач є інвалідом III групи та пересувається лише на милицях, що підтверджується довідкою ЦПМСД м. Олександрії від 25.09.2024 р. Виклик працівників поліції було зумовлено тим, що у період з 3 години по 4 годи ранку 05.08.2024 р. позивач чув, що хтось ходить по двору, шумить залізом, наче щось шукають, а з вікон будинку нічого видно не було, але сильно лаяли сусідські собаки, які постійно приходять до нього у двір і ночують. Оскільки Позивач має хворобу, яка не дозволяє йому пересуватися як здоровій люди розуміючи, що при відкритті дверей будинку, у випадку нападу на нього, він не зможе себе захистити, він викликав працівників поліції. Крім того, після цієї події 15.08.2024 року позивач звернувся до правоохоронних органів із заявою щодо крадіжки. Крім того не були враховані наступні обставини: не було виявлено та опитано свідків, отже адміністративне правопорушення, яке начебто було вчинене позивачем, ґрунтується на припущеннях, що є порушенням законодавства; не було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, не було відібрано пояснення, будь-які додатки до оскаржуваної постанови відсутні; в оскаржуваній постанові містяться відомості, які є непідтвердженими, але стали підставою для виклику працівників поліції, що грубо порушує право позивача на захист; не підтвердженим є факт перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння, не підтвердженим є факт того, що метою виклику працівників поліції було привезти позивачу цигарки. Вважає, що відповідач при винесенні постанови діяв незаконно, та не у спосіб, визначений законом та Конституцією України.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав.

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлення, що згідно постанови Серії ЕГА №1513245 від 05.08.2024 року, громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.72 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, статті 183).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про Національну поліцію України», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 Закону).

Згідно з п.п. 1, 3, 4, 5, 5-1, 8, 14 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних,адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів,спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці,що виникли внаслідок учинення кримінального,адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні,адміністративні правопорушення або події; здійснює прийом екстрених викликів за скороченим телефонним номером 102; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; вживає всіх можливих заходів для надання домедичної допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

Отже, в разі наявності факту чи з метою недопущення факту порушення прав та свобод особи від порушень і протиправних посягань, кожен має право звернутися до органу Національної поліції з метою захисту, а відповідний орган Національної поліції має обов`язок відреагувати на таке звернення і вжити визначених законодавством заходів для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Стаття 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Верховний суд Касаційного адміністративного суду у постанові №338/1/17 від 26.04.2018 зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В даному випадку відповідачем в постанові лише описано адміністративне правопорушення, проте жодних доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які підтверджують вчинення позивачем порушення, та свідчать про наявність в його діях складу правопорушення, правомірність прийняття оскаржуваної постанови, суду не надано.

Рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - поліцейським) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) та у справі № 686/11314/17 (К/9901/15541/18) від 15 березня 2019 року.

Відповідачем не додано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, зокрема які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 прямого умислу.

Крім цього, оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, записи технічних приладів та засобів, на підставі яких інспектором зроблено висновок про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Натомість представник позивача, підтвердила що дійсно 05.08.2024 року позивач здійсни дзвінок у поліцію, оскільки у той же день що хтось ходить по двору, шумить залізом, наче щось шукають, а з вікон будинку нічого видно не було, але сильно лаяли сусідські собаки. Що також підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.08.2024 року.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначив наступне: «…У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».

Отже, згідно принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з відповідач за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 241, 242, 244, 246, 255, 268-272, 286, 297 КАС України, ст. 7, 33, ст.122, 245, 251, 252, 256, 258, 276, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕГА № 1513245 від 05.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області (адреса місцезнаходження: 25000, Кіровоградська обл., місто Олександрія, вул. 6-го Грудня, 49, ).

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.М.Дубровська