Справа № 276/524/25
Суддя: СЕМЕНЮК А. С.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/524/25
Провадження по справі №2-а/276/8/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року с-ще Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Семенюка А.С.,

при секретарі судового засідання Дашенко Д.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 позивач подав до суду позов до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову зазначає, що 30.01.2025 поліцейським відділу поліції № 4 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Хоруженко Владиславом Сергійовичем відносно нього винесено постанову серії ЕГА № 1676565 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17 грн. Згідно оскаржуваної постанови 30.01.2025 в м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 118Д позивач вживав алкогольні напої в громадському місці, за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 178 КУпАП. З даною постановою не погоджується, вважає, що вона винесена безпідставно та незаконно, без будь яких доказів його винуватості. При винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було належним чином встановлено особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, за результатами якого і ухвалено оскаржувану постанову. Загалом працівником поліції, при розгляді справи, всупереч ст. 280 КУпАП не було з`ясовано чи дійсно позивач винний у вчиненні адміністративного правопорушення. Звертає увагу суду, що свій паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 він втратив ще 10.05.2010, що підтверджує відповідний лист УДМС України в Житомирській області від 21.03.2025. Позивач ніколи не відвідував м. Дніпро, Дніпропетровської області, жодного разу в даному місті не перебував. Отже, при винесенні оскаржуваної постанови працівником поліції формально встановлено особу, що в подальшому призвело до порушення його прав. Крім цього, оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, записи технічних приладів та засобів, на підставі яких працівником поліції зроблено висновок про вчинення правопорушення.

Позивач просить суд:

1. Прийняти позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕГА № 1676565 від 30.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення та відкрити провадження по справі.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА № 1676565 від 30.01.2025, якою до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 178 КУпАП, прийняту поліцейським Відділу поліції № 4 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Хоруженко Владиславом Сергійовичем.

3. Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

31.03.2025 ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено; позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишено без руху; надано позивачу строк для усунення визначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

07.04.2025, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення; відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

14.04.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, підписаний та поданий його представником Новіковою С.А.

У відзивіна позовну заяву відповідач вважає вищевказані вимоги необґрунтованими, зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення громадського порядку та громадської безпеки від 30.01.2025 серії ЕГА № 1676565 законна та складена з урахуванням норм діючого законодавства, у діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. Звертає увагу суду, що після виявлення факту розпиття алкогольних напоїв поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи; що ОСОБА_1 було відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності, що свідчить його підпис на постанові від 30.01.2025 серії ЕГА № 1676565; що останній ознайомився та отримав примірник вищезазначеної постанови; що ГУНП не має можливості, в якості доказів надати копію вищезазначеної постанови у відношенні ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що остання була направлена до Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); відеофайл з нагрудної камери поліцейських, які фіксували порушення гр. ОСОБА_1 30.01.2025 не представляється можливим надати у зв`язку з закінченням термінів зберігання.

Представник відповідача просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі; розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Підтвердив зазначені у позовній заяві обставини, доповнив, що оскаржувану постанову не підписував, у м. Дніпро ніколи не був, зазначений у постанові паспорт був ним втрачений ще у 2010 році.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати без його участі, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається із оскаржуваної постанови серії ЕГА №1676565 від 30.01.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. Згідно оскаржуваної постанови правопорушення полягало в тому, що 30.01.2025 у м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 118Д, ОСОБА_1 вживав алкогольні напої в громадському місці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП. У постанові вказані паспорті дані позивача паспорт громадянина України від 07.02.2006, виданий «Володар Волинським РОВД в Житомирській області серії ВН3303312».

Частиною 1 ст. 178 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені, відеозапису вчиненого правопорушення до відзиву не долучено. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, натомість в ньому міститься лише посилання на оформлену постанову про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1676565 від 30.01.2025, яка оскаржується позивачем.

Згідно копії паспорта громадянина України на ім`я позивача серії НОМЕР_2 встановлено, що він виданий Вол.-Волинським РВ УМВС України в Житомирській області 16.11.2010. Тобто реквізити дійсного паспорту позивача не відповідають реквізитам паспорту, вказаному в оскаржуваній постанові.

Згідно копії листа Хорошівського сектору Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області №1816-94/1816.1-25 від 21.03.2025 повідомлено позивача, що за даними ЄІАС УМП паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 07.02.2006, значиться втраченим 10.05.2010 (справа про втрату № 40 від 10.05.2010), про що є відповідна відмітка у заяві про видачу паспорта, яка переміщена в архів; вказаний паспорт внесено до БД «Недійсні документи» як втрачений. Тобто вказаним листом підтверджується втрата 10.05.2010 та недійсність паспорта громадянина України, який зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не надано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому постанову серії ЕГА №1676565 від 30.01.2025, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.178 КУпАП, слід визнати протиправною та скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1 судового збору, сплаченого ним за подання позовної заяви до суду в розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

На підставі ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 213, 251, 280, 283-285 КУпАП, ст.ст.2, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1676565 від 30.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, місце знаходження: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-А, .

Суддя А.С. Семенюк