Справа № 440/14353/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 р. Справа № 440/14353/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, м. Полтава, повний текст складено 17.02.25 по справі № 440/14353/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 13.11.2024 №2573 "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 18.11.2024 №575 о/с в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 ;

- поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу кримінальної поліції Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу кримінальної поліції Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 440/14353/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії. Справу призначено до підготовчого судового засідання.

13.02.2025 через підсистему "Електронний суд" представником позивача подано заяву про зупинення провадження у справі, яка обґрунтована тим, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000672 від 03.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 р. заяву представника позивача про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження у справі №440/14353/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії зупинено до набрання законної сили вироком суду у кримінальному провадженні №0000672 від 03.11.2024.

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 року скасувати та направити справу № 440/14353/24 для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що адміністративний суд у даній справі повинен дослідити правомірність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, зокрема, встановити чи дійсно у діях позивача наявні ознаки дисциплінарного проступку, чи дотримано дисциплінарною комісією процедуру проведення службового розслідування та чи були встановлені в ході службового розслідування підстави для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення. При цьому вирішення питання щодо наявності/відсутності у діях позивача ознак кримінального правопорушення жодним чином не має впливати на розгляд адміністративної справи.

Позивач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зупинивши провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що предметом адміністративної справи є питання правомірності звільнення позивача із служби та питання поновлення на роботі, які пов`язані з обставинами вчинення проступків, оцінку яким буде надано судом у рамках кримінальної справи, то для повного та всебічного з`ясування обставин справи необхідно зупинити провадження у справі №440/14353/24 до набрання законної сили вироком суду у кримінальному провадженні №0000672 від 03.11.2024, оскільки обставини винуватості чи невинуватості ОСОБА_1 матимуть значення при вирішенні адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

За своєю правовою сутністю зупинення провадження у справі є тимчасовим і повним припиненням всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Статтею 236 КАС України, визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та порядок поновлення зупиненого провадження у справі.

Перелік даних підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З аналізу наведених норм процесуального закону встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов`язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, тобто мають преюдиційне значення для цієї справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у цій справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом спору у справі, що розглядається, є законність наказу ГУНП в Полтавській області від 13.11.2024 № 2573, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Аргументами позивача, які слугували підставою для заявленого клопотання про зупинення провадження у справі є те, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000672 від 03.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення не доведена.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами. Притягнення чи не притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності не може бути обумовлено наявністю чи відсутність складу іншого правопорушення чи фактом притягнення до іншого виду відповідальності.

Відповідно, у випадку закриття кримінального провадження - це є свідченням відсутності складу кримінального правопорушення, проте не дисциплінарного проступку.

Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України. Натомість, як визначено частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Така правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі 816/1534/16, від 03 квітня 2024 року у справі №420/9503/22.

У цьому ж контексті слід зауважити, що за правилами частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Однак, за позицією Верховного Суду, звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Для спростування преюдиційних обставин, учасник процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази (подібні за змістом висновки наведено в постановах Верховного Суду від 30 серпня та 22 вересня 2022 року у справах №904/1427/21, №420/4977/20).

Згідно з ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

З огляду на викладене, що у межах розгляду справи про притягнення особи до кримінальної відповідальності суд не досліджує питань наявності в її діях ознак дисциплінарного проступку, адже, як зазначалося, дисциплінарне провадження має іншу мету, процедуру та правила оцінки дій і матеріалів, то висновки такого суду (його правова оцінка) не є обов`язковими для суду, який розглядає справу щодо оскарження індивідуального акту про притягнення цієї особи до дисциплінарної відповідальності. Це ж стосується дисциплінарного органу, який, вирішуючи питання наявності або відсутності у діях особи ознак дисциплінарного проступку, керується виключно правилами та вимогами, встановленими для дисциплінарної процедури, однак не втручається у питання винуватості цієї особи у скоєнні кримінального правопорушення за правилами і в порядку Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи №440/14353/24 до набрання законної сили вироком суду у кримінальному провадженні №0000672 від 03.11.2024, оскільки відсутність результату розгляду такої справи не може вважатися обставиною, що об`єктивно унеможливлює розгляд цієї справи у розумінні пункту 3 частини першої статті 236 КАС України.

Згідно вимог ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі ґрунтуються на неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та порушенні норм процесуального права, а тому у відповідності до положень ст. 320 КАС України наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 312, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 по справі № 440/14353/24 - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський О.А. Спаскін