Справа № 362/7321/24
Суддя: Дорошенко В. М.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 362/7321/24
провадження № 2-а/362/5/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2025 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності й установив:

Суть спору. Процедура

Позивач звернувся до суду з позовом, з вимогою скасувати постанову серії ЕНА № 3223721 від 09 жовтня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Підставами позову є невідповідність оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства та порушення з огляду на це прав позивача. Так, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП з огляду на невиконання з його боку вимог знаку 3.41 «Проїзд без зупинки заборонено». Позивач стверджує про недоведеність належними доказами факту наявності вказаного дорожнього знаку. Окремо позивач на голосив на тому, що розгляд справи здійснювався поліцейським Бузою Олександром, однак оскаржувану постанову винесено поліцейським Артимюк І.В.

Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, з-поміж іншого, постановив розгляд справи здійснювати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і витребував необхідні для розгляду справи докази.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. У відзиві на позов відповідач наполягає на правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з оспорюваною постановою та дотриманні процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Встановлені судом фактичні обставини

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 09 жовтня 2024 року серії ЕНА № 3223721 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

У постанові зазначено, що 08 жовтня 2024 року о 23:00 в с. Атаки по вул. 28 Червня, водій, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 контроль, а саме не здійснив зупинку перед контрольним пунктом, чим порушив вимоги пункту 8.4.в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.

Постанову винесено інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Артимюк Іолантою Василівною, а розгляд справи здійснювався Бузою Олександром.

Незгода позивача з указаною постановою та твердження останнього про порушення його прав цією постановою зумовили звернення до суду з позовом, що розглядається.

У матеріалах судової справи відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Зокрема, наданий відповідачем відеозапис розпочинається з спілкування із позивачем, поруч із вже зупиненим транспортним засобом. Відомостей щодо наявності відповідного дорожнього знаку (схеми організації дорожнього руху тощо), проїзду позивача без зупинки перед таким знаком відповідачем не надано.

Нормативно-правове регулювання

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

За правилом пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП обумовлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому за приписами статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Диспозицією частини першої статті 122 КУпАП установлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання регулює Закон України «Про дорожній рух», за змістом частин першої та п`ятої статті 14 якого учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху, з-поміж іншого, зобов`язані, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, розділом 8 яких встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.2 ПДР дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. За приписами пункту 8.4 ПДР дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні; 6) знаки пріоритету; в) заборонні; г) наказові; г) інформаційно-вказівні знаки; 2) знаки сервісу; е) таблички до дорожніх знаків. Відповідно до вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Мотиви, з яких виходить суд

В адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Відповідач, виконавши обов`язок доказування правомірності свого рішення шляхом надання наявних доказів, належних, допустимих і достатніх доказів учинення позивачем адміністративного правопорушення не надав.

Як уже зазначено, наданий відповідачем відеозапис розпочинається з спілкування поліцейського із позивачем, поруч із вже зупиненим транспортним засобом. Відомостей щодо наявності відповідного дорожнього знаку (схеми організації дорожнього руху тощо), проїзду позивача без зупинки перед таким знаком відповідачем не надано.

До того ж, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови здійснено різними поліцейськими, однак відповідач жодних пояснень щодо цієї обставини не надав.

На підставі викладеного оскаржувану постанову не можна визнати обґрунтованою, а позовні вимоги належить задовольнити.

Щодо розподілу судових витрат

За правилом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 605,60 гривень. З огляду на результат розгляду справи, зазначені судові витрати належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 139, 244-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 09 жовтня 2024 року серії ЕНА № 3223721, винесену інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Артимюк Іолантою Василівною щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3. Закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення. Відповідно до статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Попович