Справа № 440/1353/24
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 квітня 2025 року

м. Київ

Справа № 440/1353/24

Провадження № 11-148за25

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів Банаська О. О., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Губської О. А., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Шевцової Н. В.

перевірила звернення у формі касаційної скарги ОСОБА_1 про перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року, постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 7 січня 2025 року та ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 14 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області) про стягнення штрафних санкцій, і

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ГУ ПФУ в Полтавській області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань три проценти річних за період з 01 січня 2012 року по 26 січня 2024 року в розмірі 9521 гривень та інфляційне збільшення суми матеріальної шкоди за той самий період у розмірі 17192 гривень 78 копійок, а всього 26713 гривень 78 копійок.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 13 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2025 року, у задоволенні позову відмовив.

ОСОБА_1 не погодився з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і подав касаційну скаргу.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 12 лютого 2025 року касаційну скаргу залишив без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надав строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 лютого 2025 року скаржник подав заяву про усунення недоліків.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 15 травня 2023 року на підставі пункту 1 частини першої статті 333 КАС України відмовив у відкритті касаційного провадження. Підставою для цього стало подання скарги на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

28 березня 2025 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Великої Палати Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення судів всіх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Прохання мотивує тим, що зазначені судові рішення є незаконними, ухваленими з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зі змісту та спрямованості аргументів звернення ОСОБА_1 можна узагальнити, що її автор насправді пропонує, щоб Велика Палата Верховного Суду проревізувала і переглянула ухвалу касаційного суду від 14 березня 2025 року про відмову у відкритті касаційного провадження, відкрила касаційне провадження й здійснила касаційний перегляд касаційної скарги скаржника.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За правилами частин третьої-шостої статті 346 цього Кодексу суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо

така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду;

якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Згідно зі статтею 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Із наведеного нормативного процесуального регулювання випливає, що ухвала суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження є остаточною, вона не є тим видом судового рішення, що підлягає оскарженню, а Велика Палата Верховного Суду не є тим судовим органом, який має процесуальні повноваження переглядати судові рішення суду касаційної інстанції за правилами касаційного провадження та здійснювати відповідні процесуальні дії після такого перегляду.

Доводи і аргументи скарги ОСОБА_1 не спростовують правових висновків цієї ухвали.

У зв`язку зі сказаним варто послатися також на рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», який у пункті 24 цього рішення наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Отже, касаційна скарга ОСОБА_1 є неприйнятною, а тому її разом з доданими до неї матеріалами слід повернути скаржнику.

Керуючись статтями 24, 346, 365 КАС України Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_1 про перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року, постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 7 січня 2025 року та ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 14 березня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення штрафних санкцій.

Касаційну скаргу та додані до нього матеріали повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О. О. Банасько М. В. Мазур

Ю. Л. Власов С. Ю. Мартєв

І. А. Воробйова К. М. Пільков

О. А. Губська С. О. Погрібний

Ж. М. Єленіна О. В. Ступак

Л. Ю. Кишакевич О. С. Ткачук

В. В. Король В. Ю. Уркевич

С. І. Кравченко Н. В. Шевцова

О. В. Кривенда