Справа № 367/12114/24
Суддя: Шестопалова Я. В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/367/56/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі Пронченко О.С.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Нікушиної В.С.,

представника третьої особи Овода А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Міністерство оборони України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

21.11.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 10.10.2024 року, офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтинантом ОСОБА_2 було складено щодо ОСОБА_1 Протокол про адміністративне правопорушення № 744(надалі - Протокол). Зі змісту вище вказаного Протоколу слідує, що ОСОБА_1 порушує правила військового обліку, а саме: ОСОБА_1 згідно даних Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів «Оберіг» не перебуває на військовому обліку та несвоєчасно оновив свої військово-персональні дані. Вказано, що ОСОБА_1 порушив обов?язок, визначений підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487: особисто повідомляти в семиденний строк про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів" порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Також вказано, що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, визначене частиною 3 статті 210 КУпАП, як порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період. Яке було вчинене в особливий період, тим що громадянин вчасно (до 16.07.2024 р.) не оновив військово-персональні дані та не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік. 14.10.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 , було винесено щодо ОСОБА_1 Постанову по справі про адміністративне правопорушення № 744 (надалі - Постанова), якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Зі змісту вищевказаної Постанови слідує наступне: ОСОБА_1 , згідно даних Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів «Оберіг» не перебуває на військовому обліку та несвоєчасно оновив свої військово-персональні дані, зазначені у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів". Чим порушив обов`язок, визначений підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, правопорушення кваліфікується за ч. 3 ст. 210 КУпАП. У Постанові ОСОБА_1 , вказує, що з прийнятим рішенням не згоден. Позивач зауважив, що до протоколу про адміністративне правопорушення № 744 від 10.10.2024 року не долучено, зокрема відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо ОСОБА_4 , як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному РТЦК та не виконує правила військового обліку. Будь-яких доказів ІНФОРМАЦІЯ_5 в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови не надано. Зважаючи на наведене, просить суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення №744 від 14.10.2024 року, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити; стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п?ять) грн. 60 коп. судового збору.

Крім того, позивач у заяві, поданій разом з позовом, просить поновити пропущений строк для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення №744 від 14.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного штрафу в сумі 17000 грн. Вказує, що 22.10.2024 року, представником позивача адвокатом Нікушиною В.С., було подано адміністративний позов про скасування Постанови №744 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП. Проте Ірпінський міський суд Київської області, 23.10.2024 року виніс Ухвалу якою адміністративний позов ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування Постанови №744 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, було повернуто позивачу. Вище вказана Ухвала була надіслана для оприлюднення: 17.11.2024 року, зареєстрована: 18.11.2024 року, забезпечено надання загального доступу: 19.11.2024 року. 19.11.2024 року, позивач отримав дану Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області. Вважає за необхідне визнати причину пропущеного строку для оскарження даної постанови поважною, і поновити строк для оскарження.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11.12.2024 року у вищевказаній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Міністерство оборони України.

08.01.2025 року представником третьої особи ОСОБА_5 було подано до суду письмові пояснення. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову останній зазначає, що у даній справі оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності видано 14.10.2024, а з позовом про її оскарження ОСОБА_1 звернувся до суду аж 20.11.2024. Тобто, замість десятиденного строку, позивач звернувся до суду через понад один місяць. Також з позову і долучених до нього додатків випливає, що оскаржувана постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.10.2024 № 744 прийнята: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Таким чином, зазначена постанова прийнята відповідно до вимог, що передбачені у ч. 2 ст. 2 КАС України. Враховуючи наведене, просить суд з огляду на пропуск строку звернення до адміністративного суду, залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду; у разі розгляду по суті, залишити постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.10.2024 № 744 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову в поному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.10.2024 року, офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтинантом ОСОБА_2 було складено щодо ОСОБА_1 Протокол про адміністративне правопорушення № 744, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 згідно даних Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів «Оберіг» не перебуває на військовому обліку та несвоєчасно оновив свої військово-персональні дані. Вказано, що ОСОБА_1 порушив обов?язок, визначений підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487: особисто повідомляти в семиденний строк про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів" порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Громадянин ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, визначене частиною 3 статті 210 КУпАП, як порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період. Яке було вчинене в особливий період, тим що громадянин вчасно (до 16.07.2024 р.) не оновив військово-персональні дані та не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік.

14.10.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 , було винесено щодо ОСОБА_1 Постанову по справі про адміністративне правопорушення № 744, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Зі змісту вищевказаної постанови слідує наступне: ОСОБА_1 , згідно даних Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів «Оберіг» не перебуває на військовому обліку та несвоєчасно оновив свої військово-персональні дані, зазначені у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів". Чим порушив обов`язок, визначений підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, правопорушення кваліфікується за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України віл 30.12.2022 року № 1487, - призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Згідно пп. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку передбачена ст. 210 КУпАП.

Статтею 210 КУпАП визначено, що: (ч. 1 статті) порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; (ч. 2 статті) повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (ч. 3 статті) вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту свої прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 744 від 10.10.2024 року, у такому взагалі відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучають та на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

При цьому, вищевказаний протокол взагалі не містить відомостей про місце та час вчинення позивачем порушення правил військового обліку.

Варто зауважити, що згідно примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Суд наголошує, що до протоколу про адміністративне правопорушення № 744 від 10.10.2024 року не долучено, зокрема відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо ОСОБА_1 , як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки та не виконує правила військового обліку.

Будь-які докази стороною відповідача в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання суду, встановлені в ході розгляду справи обставини, у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку.

У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 року рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноваженьобов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на позивача в порядку КУпАП.

Відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого рішення, Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП суду не надані, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього події та складу інкримінованого правопорушення.

Щодо поновлення пропущеного строку на зверненя до суду суд вказує наступне.

22.10.2024 року, представником позивача адвокатом Нікушиною В.С., було подано адміністративний позов про скасування Постанови №744 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.10.2024 року адміністративний позов ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування Постанови №744 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, було повернуто позивачу.

Вищевказана ухвала була надіслана для оприлюднення: 17.11.2024 року, зареєстрована: 18.11.2024 року, забезпечено надання загального доступу: 19.11.2024 року.

Отже, 19.11.2024 року, позивач отримав ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23.10.2024 року.

За приписами ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У відповідності до ч. 1ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 ст. 123 КАС України визначено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зауважує, що норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Водночас, згідно усталеної судової практики поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (аналогічний висновок висловлений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №140/1770/19).

Судом в ухвалі про відкриття провадження по справі питання про поновлення строку звернення до адміністративного суду не вирішувалося.

Верховний Суд у справі № 640/5645/19 (постанова від 23.09.2020) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 22.10.2024 року, однак ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.10.2024 року позов був повернутий позивачу.

ОСОБА_1 отримав ухвалу про повернення позову лише 19.11.2024 року та 21.11.2024 повторно звернувся до суду з позовом про скасування постанови №744 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП.

Зважаючи на наведені обставини, строк на звернення до суду з адміністративним позовом було пропущено не з вини ОСОБА_1 , а суд вважає за необхідне визнати причину пропущеного строку для оскарження даної постанови поважною, і поновити строк для оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 9, 210, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 118, 122, 123, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Міністерство оборони України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Поновити пропущений строк для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення №744 від 14.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 гривень.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення № 744 від 14.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п?ять гривень 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова