Справа № 947/2115/25
Суддя: Огренич І. В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/2115/25
Провадження № 2-а/947/66/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 року Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Огренич І.В.

за участю секретаря Коростій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №17 від 08 липня 2024 року про накладення стосовно нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України у виді штрафу 25500 гривень, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити. При цьому позивач посилається на те, що він знаходиться на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак 06.07.2024 позивач був затриманий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду, при цьому виклику та/або направлення для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби не отримував, вважає постанову такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Також, ОСОБА_1 просив поновити йому процесуальні строки звернення до суду, оскільки спірна постанова оформлювалась за його відсутності, копію постанови позивач отримав лише 06.12.2024 у державного виконавця, а тому, на його переконання, строк звернення до суду було пропущено з поважних причин.

Представник позивача - адвокат Петруша О.К. надав до суду заяву в якійпросив задовольнити позовні вимоги та проводити розгляд справи у його відсутність.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 , до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду заяву в якій просив залишити позовні вимоги ОСОБА_1 без розгляду, в зв`язку із пропуском процесуального строку.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на військовому обліку за місцем реєстрації в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного від 17.09.2019, серія НОМЕР_1 .

06.07.2024 командиром 1 взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 капітаном ОСОБА_3 складено протокол №17 про адміністративне правопорушення, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України.

08 липня 2024 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 №17 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 25500 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України у зв`язку з порушенням вимог частини першої-другої статті 17 Закону України «Про оборону України», абзацу 4 пункту 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію». Встановлено порушення норм законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині не виконання конституційного обов`язку громадянина щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, невиконання військового обов`язку згідно із законодавством, відмова від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною 1 ст. 9 КпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.235 КпАП України територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно положеньст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, у відповідності до ч. 1ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно дост.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 3 пункту 69, пункту 74 та абзацу 7 пункту 81 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (Порядок 560), громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.

Резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, з викладеного слідує, що проходженню медичного огляду для визначення придатності до військової служби передує виклик повісткою та видача відповідного направлення за формою згідно з додатком 11, що не було вручено позивачу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 08.07.2024 адвокат позивача Петруша О.К. звернувся с заявою до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_3 з заявою, в якій просив прийняти документи медичного характеру, що підтверджували поважні причини неявки ОСОБА_1 08.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Одеса, також в даній заяві адвокат в інтересах ОСОБА_1 просив передати протокол про адміністративне порушення №17 за місцем знаходження позивача на військовому обліку до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно Витягу з Положення про ІНФОРМАЦІЯ_6 , він є органом військового управління, що забезпечує, зокрема, адміністрування та ведення бази даних Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних, обслуговування та надання сервісних послуг окремим верстам населення на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, тобто Київського району м.Одеси.

Законодавець досить жорстко, чітко і в деяких випадках виключно визначає повноваження органів, їх посадових осіб стосовно розгляду справ про адміністративні правопорушення шляхом відповідного переліку складів правопорушень, які мають право і зобов`язані розглядати той чи інший орган адміністративно-деліктної юрисдикції. Кожен орган (посадова особа) має право розглядати і вирішувати лише ті питання, які віднесені до його відання. Законодавство встановлює і розмежовує підвідомчість справ: адміністративним комісіям при виконавчих органах сільських, селищних, міськихрад; виконавчим комітетам сільських, селищних, міських рад; районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судам; органам внутрішніх справ, органам державних інспекцій, іншим органам, визначеним КпАП України та іншими законами України, їх посадовим особам.

Також 08.07.2024 адвокат Петруша О.К. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з заявою до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Одеса, в якій просив видати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі Протоколу №17 від 06.07.2024.

Постанова була направлена простим поштовим відправленням, що вбачається з пояснень відповідача, викладених у заяві про залишення без розгляду, а позивач дізнався та отримав вказану постанову від державного виконавця, лише 06.12.2024 .

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Так, з урахуванням положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти росії» рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти росії» рішення від 20.09.2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

При таких обставинах, дослідивши подані докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України не була доведена «поза розумним сумнівом», таким чином, зважаючи на викладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. 5, 8, 9, 77, 90, 241-246, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_1 на звернення до суду з позовом.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 №17 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 08 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписанно 14.04.2025.

Суддя І. В. Огренич