Справа № 360/426/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року справа №360/426/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Галкіна Вячеслава Леонідовича на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року (повне судове рішення складено 27 грудня 2024 року в м. Дніпро) у справі № 360/426/23 (суддя в І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі НОМЕР_2 прикордонний загін, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив:

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова № 168) у розмірі до 100 000 грн за період його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, відповідно до пункту 1 Постанови № 168 за 31 добу жовтня 2022 року, 30 діб листопада 2022 року, 26 діб грудня 2022 року;

- зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін (ВЧ НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 10000,00 грн додаткову винагороду, відповідно до пункту 1 Постанови № 168, за 31 добу жовтня 2022 року, 30 діб листопада 2022 року, 26 діб грудня 2022 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 скасовано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії за 31 добу жовтня 2022 року, 30 діб листопада 2022 року, 26 діб грудня 2022 року. У цій частині прийнято постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 23.10.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року скасовано. Змінено рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії за 31 добу жовтня 2022 року, 30 діб листопада 2022 року в частині мотивів задоволення позову, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Скасовано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії за 26 діб грудня 2022 року, а справу №360/426/23 в цій частині направлено на новий судовий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду. В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року залишено без змін.

При новому розгляді рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року в задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови № 168 за 26 діб грудня 2022 року та зобов`язання вчинити відповідні дії, - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування зазначено, що відповідно матеріалів справи в спірні періоди позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач висловив згоду з рішенням суду першої інстанції та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) проходить службу в лавах Державної прикордонної служби України, наказом начальника військової частини НОМЕР_1 від 15 вересня 2022 року № 2902-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії третього відділення інспекторів прикордонної служби № 2.

В період з 01 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року позивач перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) військової частини НОМЕР_4 у складі відділу прикордонної служби № 2 НОМЕР_2 прикордонного загону на ділянці українсько-білоруського кордону в межах Чернігівської області.

Згідно із особистою карткою на грошове забезпечення за 2022-2023 роки ОСОБА_1 та архівною відомістю № 1 за період з січня 2022 року по квітень 2023 року ОСОБА_1 позивачу в грудні 2022 року на підставі наказу від 03.12.2022 № 4112-ОС виплачено додаткову винагороду 30000 у розмірі 25680 грн за листопад 2022 року.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 26.12.2022 № 4613-ОС «Про виплату додаткової винагороди» наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно військовослужбовцям загону згідно з Додатком 1.

Відповідно до Списку військовослужбовців загону на виплату додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за грудень 2022 року, який є додатком до наказу від 26.12.2022 № 4613-ОС, під порядковим номером 805 значиться молодший сержант ОСОБА_1 , період проходження служби з 01 по 08 грудня 2022 року, з 14 по 31 грудня 2022 року, кількість діб 26, сума 25161,29 грн.

Згідно із довідкою військової частини НОМЕР_4 від 20 січня 2023 року № 4404 молодший сержант ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 08.12.2022, з 14.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 20.01.2023. Підстава: бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022.

Відповідачем зазначено, що наказ № 165 гриф від 16.09.2022 є організаційно розпорядчим документом, і стосується порядку вибуття/прибуття військовослужбовців у місце визначене цим наказом. Зазначений наказ прийнятий на підставі наказу ГЗСУ від 15.09.2022 №6650 з метою забезпечення заходів заміни (ротації) підрозділів в районах активних бойових дій в межах угрупувань військ (сил), в якому зазначено, про необхідність організувати та забезпечити передачу (приймання) в оперативне підпорядкування з 27.09.2022 по 30.09.2022 командувачу оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 2 та 3 відділів прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону (виконують завдання на ділянках НОМЕР_5 та НОМЕР_6 прикордонного загонів Західного регіонального управління) з підпорядкуванням коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_7 прикордонного загону, для дій на ділянці відповідальності НОМЕР_8 прикордонного загону (в межах Чернігівської області).

Отже, бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022 стосується відрядження позивача до ВЧ НОМЕР_4 , а не безпосередньо його участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області.

Інших відомостей про наявність підтверджуючих документів щодо участі позивача у бойових діях або відповідних заходах у період з 01.12.2022 по 08.12.2022 та з 14.12.2022 по 31.12.2022 в довідці не зазначено, а сторонами не надано.

Доказів складання для направлення ВЧ НОМЕР_4 до ВЧ НОМЕР_1 рапорту та документів для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за грудень 2022 року не надано.

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, а саме додаткової винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць за грудень 2022 року, тобто за період перебування у відрядженні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з наступного.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі Наказ № 628), який був уведений в дію з 1 грудня 2022 року.

Так, згідно пункту 1 Наказу № 628 військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пункт 2 цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених абзацом другим пункту 1 Постанови №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю Держприкордонслужби право на збільшення додаткової винагороди до 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів

У пункті 3 наказу № 628 встановлено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Згідно з пунктом 7 наказу № 628 для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 3 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 цього наказу.

Відповідно до пункту 8 наказу № 628 склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Пунктом 9 цього ж наказу передбачено, що про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, також включаються військовослужбовці, які:

1) безпосередньо виконують бойові (спеціальні) завдання у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування на українсько-російській ділянці державного кордону (у тому числі військовослужбовці зведених загонів інших органів Держприкордонслужби, які виконують такі завдання на ділянці цих підрозділів);

2) вперше перебувають у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

3) захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

4) загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), виплата здійснюється за весь місяць, але не більше періоду дії воєнного стану.

Згідно з пунктом 5 Наказу № 628 виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів Голови Держприкордонслужби, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня.

Слід зауважити, що Верховний Суд неодноразово, в тому числі, у постанові від 21 грудня 2023 року у справі №200/193/23 сформував висновок щодо питання застосування наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ та Інструкції МВС від 18 березня 2016 року №188 у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168.

При цьому Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 також дійшов висновку про те, що Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 № 188, була прийнята на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських», а тому колегія суддів вважає помилковим застосування судами першої та апеляційної інстанцій її положень при визначенні порядку та умов виплати додаткової винагороди, встановленої на період дії воєнного стану постановою Кабінету Міністрів України №168.

У відповідності до вимог частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, вирішуючи питання щодо права позивача на отримання збільшеної винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, суд апеляційної інстанції керується, зокрема, наказами Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

Згідно із довідкою військової частини НОМЕР_4 від 20 січня 2023 року № 4404 молодший сержант ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 08.12.2022, з 14.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 20.01.2023. Підстава: бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022.

Позивач вважає таку довідку достатнім доказом наявності у нього права на отримання у вказані періоди додаткової винагороди до 100 000 грн.

В свою чергу, відповідач та НОМЕР_8 прикордонний загін, до якого в спірний період був відряджений позивач, заперечують наявність такого права.

Так, НОМЕР_8 прикордонний загін (ВЧ НОМЕР_4 ) надав додаткові пояснення, в яких, зокрема, зазначено, що з документів, наданих керівництвом 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_5 до ВЧ НОМЕР_4 умови (обставини), які визначені у наказах Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ, від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 тис грн щодо позивача відсутні.

Інформація та документи, визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу №392 (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу №628), які б підтверджували право позивача на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн, на адресу ВЧ НОМЕР_4 з 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_5 стосовно позивача не надходили.

Докази стосовно участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 28.09.2022 по 20.01.2023 на адресу ВЧ НОМЕР_4 стосовно позивача також не надходили.

Бойові накази (розпорядження) ІНФОРМАЦІЯ_6 видавалися стосовно 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) (в цілому, без зазначення прізвищ військовослужбовців) та стосувалися прийняття під охорону та оборону певну ділянку державного кордону України в межах відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_6 . На підставі даних бойових наказів (розпоряджень) у 2 відділі прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) видавались власні бойові розпорядження (за підпорядкованістю).

Довідка від 20.01.2023 №4404 не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, оскільки вона не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.

Отже, вказана довідка не може бути належним доказом участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідач надав пояснення, в яких зазначено, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу 628 АГ, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

За період грудень 2022 року на адресу відповідача донесення із додатком за формою, наведеною у п. 8 наказу 628 АГ, від начальника НОМЕР_8 прикордонного загону не надходили.

Одразу слід зазначити, що посилання відповідача на не направлення йому НОМЕР_8 прикордонним загоном довідки за формою згідно Додатку 2 до Наказу № 392 (№ 628) не може слугувати підставою для відмови в позові, оскільки недотримання органами Державної прикордонної служби України вимог в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наявність суперечливих відомостей НОМЕР_8 прикордонного загону про наявність у спірний період у позивача права на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн, враховуючи заперечення проти позову НОМЕР_2 прикордонного загону, враховуючи положення частини другої статті 90 КАС України, за якими жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили, колегією суддів не приймаються посилання позивача на те, що довідка від 20.01.2023 №4404 є беззаперечним доказом наявності у позивача права на отримання винагороди в розмірі до 100000 грн.

Так, в постанові від 25 січня 2024 року в справі № 560/1216/23 Верховний Суд зазначив:

«49. Водночас, незважаючи на позовні вимоги, які стосувалися виплати позивачу додаткової винагороди з 24 лютого 2022 року без визначення кінцевої дати, подані позивачем докази, що охоплювали період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, та заперечення відповідача щодо наявності підстав для виплати позивачу вказаної винагороди за час його відрядження до іншої військової частини, суди попередніх інстанцій не встановили, у який період часу та до якої військової частини ОСОБА_1 був відряджений з початку введення воєнного стану в Україні, а також якими обставинами позивач обґрунтовував позовні вимоги про виплату йому додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць за період з 01 червня 2022 року по дату звернення до суду (25 січня 2023 року). Фактично судові рішення про відмову в задоволенні позову за період з 01 червня 2022 року по 25 січня 2023 року нічим не обґрунтовані.

50. Надаючи оцінку поданим позивачем до суду довідкам військової частини НОМЕР_2 на предмет їх належності, допустимості, достовірності і достатності для підтвердження обставин безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, суди обох інстанцій не дослідили й не з`ясували змісту документів, зазначених підставою видачі цих довідок».

Тому апеляційним судом вжито заходів щодо офіційного з`ясування обставин цієї справи.

Оцінюючи наявні в справі докази, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 25 січня 2024 року в справі № 560/1216/23, досліджуючи та з`ясовуючи зміст документів, зазначених підставою видачі довідки Військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_8 прикордонний загін) від 20 січня 2023 року № 4409 та інших документів, які могли б свідчити про наявність права позивача на отримання спірної допомоги.

Щодо довідки Військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_8 прикордонний загін) від 20 січня 2023 року № 4404.

В ній зазначено, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 08.12.2022, з 14.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 20.01.2023. Підстава: бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022.

Як зазначалось вище, видавник цієї довідки ( НОМЕР_8 прикордонний загін) стверджує, що вона (довідка) лише інформує про період перебування Позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань та не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Зі змісту наведеної довідки вбачається, що єдиною підставою її видання слугував бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №165 гриф від 16 вересня 2022 року, за яким Позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_8 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ).

При цьому зміст такого бойового наказу (про відрядження), що не є спірною в справі обставиною, виданого 16 вересня 2022 року, апріорі не може свідчити про виконання позивачем в майбутньому (в спірний період грудня 2022 року), бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628 (давали б право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168).

В той же час, наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.

Більш того, вона містить період січня 2023 року, при тому, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період з 28.09.2022 по 31.12.2022 Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. З 01.01.2023 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

При цьому колегія суддів вважає, що сам по собі факт віднесення Чернігівської області до районів ведення воєнних (бойових) дій не свідчить про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди у її збільшеному розмірі.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 360/568/23 (п.62).

Отже, вказана довідка не може бути належним доказом участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Щодо рапорту.

Відповідно до витягу з рапорту (Вх.№6 від 01.01.2023), начальник відділу прикордонної служби № 2 клопотав перед першим заступником начальника загону комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 01.12.2022 по 08.12.2022 та з 14.12.2022 по 31.12.2022, зокрема, позивачу (номер за порядком 54) за 26 днів.

Підставою для складання вказаного вище рапорту зазначено: БР коменданта ПКШР 24 прикз №601-ДСК від 30.09.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №668-ДСК від 21.10.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №690-ДСК від 26.10.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №699-ДСК від 28.10.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №814-ДСК від 30.11.2022, БР коменданта ПК « ІНФОРМАЦІЯ_8 » №13-ДСК від 05.12.2022, Журнал бойових дій №53 дск, ст. 20-26; 67-72.

Такий рапорт, який був надісланий до управління військової частини супровідним листом від 01.01.2023 №7 (№26-23-Вх від 02.01.2023), до військової частини НОМЕР_1 не направлявся, оскільки відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 №21-1215-2022 «Щодо однакового трактування положень» збільшення додаткової винагороди до 100 тисяч гривень (із розрахунку на місяць) здійснюється військовослужбовцям, які у районах ведення бойових дій здійснюють охорону і оборону об`єктів Державної прикордонної служби України (у т.ч. військові містечка, пункти постійної дислокації (пункти управління) органів (підрозділів), місця базування (стоянки) корабельно-катерного складу, стоянки літаків (вертольотів), місця тривалого несення служби, пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон України, інші місця й об`єкти, де особовий склад Державної прикордонної служби України виконує, визначені законодавством України завдання), а також виконують бойові (спеціальні) завдання на бойових позиціях, блокпостах (контрольно-пропускних пунктах, спостережних пунктах, тощо), збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у т.ч. перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетними обстрілами.

Підтверджуючі документи щодо прийняття позивачем безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до ІНФОРМАЦІЯ_6 від 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) за грудень 2022 року не надходили.

Апеляційний суд вважає, що зазначена в рапорті за грудень 2022 року підстава для його складання не знайшла свого обґрунтування.

Колегія суддів погоджується із запереченнями відповідача стосовно того, що сам по собі облік бойових розпоряджень в розділі 1 Журналу службово-бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК не створює обов`язку для відповідача для нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки первісною умовою ведення Журналу службово-бойових дій є саме фіксація бойових дій або вогневого ураження.

Таким чином, не достатньо лише факту обліку в Журналу службово-бойових дій бойових розпоряджень, необхідний взаємозв`язок між виконаними бойовими завданнями позивачем на підставі бойових розпоряджень, з подальшим фіксуванням в розділі 2 Журналі службово-бойових дій та як наслідок подання рапорту командиром підрозділу. Тільки в такому взаємозв`язку позивач набуде права на отримання збільшеної додаткової винагороди, передбаченою Постановою 168 та наказами 392 АГ та 628 АГ.

Відповідач не отримав ані від 24, ані від НОМЕР_8 прикордонних загонів підтвердження інформації про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому в його діях відсутня протиправна бездіяльність.

З первинних документів (на підставі яких і повинні бути сформовані рапорти або довідки) не вбачається виконання позивачем бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628 та які б давали право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Так, з витягу з журналу службово-бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК не вбачається виконання позивачем бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628 та які б давали право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

В розділі І « ІНФОРМАЦІЯ_9 в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій» містяться наступні відомості: згідно БР коменданта ПКШР 24 прикз №814-ДСК від 30.11.2022 до 20:00 цієї ж дати перейти в оперативне підпорядкування коменданта ПК « ІНФОРМАЦІЯ_8 », а згідно БР коменданта ПК « ІНФОРМАЦІЯ_8 » №13-ДСК від 05.12.2022 участь в стабілізаційній операції, виконання завдань у складі ешелону охорони та прикриття ділянки ДК в межах ділянки відповідальності прикзас «Ваганичі» шляхом створення системи візуального контролю за ДК, виставлення «ВЗ» та «СП», зайняття « ІНФОРМАЦІЯ_10 ».

В розділі ІІ «Облік ведення бойових дій»: за кожен день протягом спірного періоду (і навіть протягом січня 2025 року) в стовбці, в якому передбачено опис бойових дій міститься загальна фраза «ВСП №2 приймає участь у бойових діях з відсічі збройної агресії рф. Список особового складу згідно пункту 65, розділу І».

Отже, в журналі службово-бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК відсутні конкретні відомості щодо бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628.

Оскільки вказаний рапорт не підтверджений змістом документів, якими він обґрунтований, він не може бути належним доказом участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Більш того, рапорти за січень 2023 року взагалі відсутні, хоча цей період зазначений в довідці НОМЕР_8 прикордонного загону від 20 січня 2023 року № 4386.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі Закон № 661-IV) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 661-IV основними функціями Державної прикордонної служби України зокрема є:

охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму;

охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій;

ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність»;

участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом, а також припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій, що порушили порядок перетинання державного кордону України;

координація діяльності військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї, а також діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Колегія суддів зауважує, що виконання позивачем завдання охорони певної ділянки державного кордону в межах відповідальності НОМЕР_8 прикордонного загону, про що зазначав останній, є одним з безпосередніх функціональних обов`язків позивача як військовослужбовця органу Державної прикордонної служби, і само по собі виконання такого завдання не передбачено підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628 та не дає права на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Сам факт виконання Позивачем якихось бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_8 прикордонного загону в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови №168, - для цього потрібно виконання дій (завдань), прямо передбачених підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628.

Не є підтвердженням безпосередньої участі Позивача у бойових діях та відповідних заходах бойові накази (розпорядження), оскільки сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом його виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах. Крім того, виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями.

За змістом підпунктів 1-7 пункту 2 Наказу № 628, в основному, умовою виконання бойових (спеціальних) завдань є вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником.

В свою чергу, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався лише на наявність довідки НОМЕР_8 прикордонного загону від 20 січня 2023 року № 4404, не наводячи будь-яких фактів чи доказів виконання ним дій або завдань, які передбачені підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628.

Отже, у суду відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази (документи, матеріали) щодо виконання Позивачем у спірному періоді безпосередніх бойових дій чи заходів з безпосередньої відсічі і стримуванні збройної агресії в період перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій за спірний період, і як наслідок, наявності у нього права для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови №168.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач правомірно не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду в розмірі до 1000000 грн за спірні періоди.

Такий же висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2024 року в справі №360/462/23 в аналогічних правовідносинах.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Галкіна Вячеслава Леонідовича залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі № 360/426/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 10 квітня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук