Справа № 755/20086/24
Суддя: Хромова О. О.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/23/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову від

05 листопада 2024 року, № 804 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05 листопада 2024 року Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно позивача було винесено постанову № 804 за справою про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн. Встановлено, що ОСОБА_1 не було уточнено свої військово-облікові дані протягом 60 днів відповідно до розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушено законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Однак оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню з огляду на таке.

У період із 18 травня 2024 року ОСОБА_1 проживав із матір`ю за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . 11 жовтня 2024 року позивач встановив застосунок «Резерв+». Після відправлення запиту на інформацію з реєстру Оберіг, у застосунку «Резерв+» відобразилась актуальна інформація про адресу проживання: АДРЕСА_1 , та номер телефону - НОМЕР_1 , що підтверджується електронним військово-обліковим документом від 12 жовтня 2024 року.

22 жовтня 2024 року позивач змінив місце постійного проживання та переїхав до м. Києва, де проживає за адресою АДРЕСА_2 .

24 жовтня 2024 року позивач, за місцем перебування на військовому обліку, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання направлення на проходження ВЛК з метою отримання паперового військово-облікового документа та подальшого отримання відстрочки від мобілізації.

31 жовтня 2024 року позивачем було отримано паперовий військово-обліковий документ

№ .

Отже, у семиденний строк з дня зміни місця фактичного проживання ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де перебуває на військовому обліку, відповідно до вимог частини одинадцятої статті

38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови не було надано оцінку викладеним обставинам справи, однак всі документи, що додані до позовної заяви знаходяться в матеріалах адміністративної справи. Відтак було надана оцінка тільки щодо неуточнення позивачем протягом встановленого шестидесятиденного строку військово-облікових даних, проте не надано оцінки відсутності підстав для уточнення.

Враховуючи, що персональні дані позивача не змінювались (адреса проживання та номери засобів зв`язку), відповідно, були відсутні підстави для уточнення персональних даних. Однак після зміни місця проживання, ОСОБА_1 особисто в семиденний строк звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де перебуває на військовому обліку, відповідно до вимог частини одинадцятої статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Крім того, відповідачем не доведено відсутність можливості отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Вважає, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05 листопада

2024 року про накладення адміністративного стягнення є протиправною та необґрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджена належними доказами, що, як наслідок, призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів позивача.

Вважає, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 листопада 2024 року № 804 за справою про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення повинна бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП - закрито.

З огляду на викладене просив позов задовольнити.

В порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (в письмовому провадженні). Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

08 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» (вхід. від

09 грудня 2024 року № 67623) подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні № 76704642.

Заяву обґрунтовано тим, що 05 листопада 2024 року Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову

№ 804 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення (штрафу) у розмірі 34 000,00 грн. 05 грудня 2024 року головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельником К.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76704642, вчиняються виконавчі дії. Невжиття заходів забезпечення позову, істотно ускладнить ефективний захист та/або поновлення порушених інтересів позивача, існує очевидна небезпека (ризик) заподіяння шкоди (спричинення збитків) правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі

№ 755/20086/24 та набрання ним законної сили.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від

10 грудня 2024 року, заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Хромовій О.О.

11 грудня 2024 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2024 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в межах розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 76704642, відкритому на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 листопада 2024 року № 804 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34 000,00 грн.

09 грудня 2024 року (вхід. від 10 грудня 2024 року № 67887) до суду надійшов відзив від ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач зазначив, що відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Зокрема, у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Тобто, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, повинні були здійснити активні дії з уточнення своїх даних у визначений законом спосіб. Крім того, військовозобов`язані мали уточнити свої військово-облікові дані незалежно від того чи змінювалися їх дані чи ні.

Постанова від 05 листопада 2024 року № 804 ґрунтується на інформації з Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

ОСОБА_1 не було здійснено вчасно, тобто у період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року, звірку контактних даних, звірку даних при особистій явці, тобто не було уточнено свої військово-облікові дані протягом 60 днів відповідно до розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ, тобто своїми діями позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

З огляду на вказане, вважають постанову від 05 листопада 2024 року № 804 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП законною та обґрунтованою, а адміністративний позов ОСОБА_1 таким, що задоволенню не підлягає. У задоволенні позову просили відмовити.

26 січня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив (вхід. від 27 січня 2025 року № 4620, передано судді Хромовій О.О. 03 лютого 2025 року).

Позивач зазначив, що вимоги відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не визнає повністю.

В абзаці 4 пункту 1 частини другої Прикінцевих положень Закону України від 11 квітня

2024 року № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби мобілізації та військового обліку» (далі - Закон 3633), який набув чинності 18 травня 2024 року, визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-IX громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом, уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до частини одинадцятої статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

До 22 жовтня 2024 року військово-облікові дані ОСОБА_1 не змінювалися. При цьому,

11 жовтня 2024 року позивачем встановлено застосунок «Резерв+», де відобразилась актуальна інформація про його адресу проживання.

Водночас, у семиденний строк з дня зміни місця фактичного проживання позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де він перебуває на військовому обліку, відповідно до вимог частини одинадцятої статті

38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Персональні дані (адреса проживання та номери засобів зв`язку) ОСОБА_1 не змінювались, відповідно, були відсутні підстави для уточнення персональних даних, однак після зміни місця проживання, він особисто в семиденний строк звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де перебуває на військовому обліку, відповідно до вимог частини одинадцятої статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Також відповідачем не доведено відсутність можливості отримання персональних даних ОСОБА_1 шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до частин п`ятої, восьмої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до таких висновків.

Згідно із витягом з реєстру територіальної громади від 21 жовтня 2024 року № 2024/012689188, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 21 жовтня 2024 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до паперової копії інформації з Електронного кабінету водія, водієм транспортного засобу, що належить ОСОБА_1 , 27 вересня 2024 року вчинено адміністративне правопорушення за адресою: АДРЕСА_3 , про що складено постанову серії ЕНА № 3143636.

Згідно із копією договору оренди житла від 19 жовтня 2024 року б/н, укладеного між

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , орендодавець надав орендареві та членам його сім`ї в користування строком на три роки квартиру загальною площею 33,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 .

З акту від 22 жовтня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомостей про період фактичного проживання за вказаною адресою в акті від 22 жовтня

2024 року не зазначено.

Відповідно до долученого до матеріалів справи направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 жовтня 2024 року № 7345, ОСОБА_1 направлено на проходження військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період. До направлення також додано картку обстеження та медичного огляду для визначення придатності до військової служби за мобілізацією ОСОБА_1 .

До матеріалів справи також долучено копію військово-облікового документа від 31 жовтня

2024 року № 1, виданого військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно наданої ІНФОРМАЦІЯ_5 інформаційної довідки

№ 1, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , вид обліку - рядовий, сержантський і старшинський склад запасу, звання - солдат. Дата введення інформації про особу в систему

- 21 лютого 2023 року. Звірка контактних даних - 11 жовтня 2024 року, звірка даних при особистій явці - 10 червня 2004 року.

05 листопада 2024 року за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 винесено постанову № 804 за справою про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Встановлено, що громадянином ОСОБА_1 не було уточнено свої військово-облікові дані протягом 60 днів відповідно до розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із чим ОСОБА_1 порушено законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення: протоколом та інформацією з ЄДРПВР.

Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а саме: допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000,00 грн.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної Постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію встановлена статтею 210-1 КУпАП.

За частиною першою статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною третьою наведеної статті вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальним законом, який визначає, зокрема, обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації в особливий період, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня

1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543/зі змінами та доповненнями згідно із Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку»).

За визначенням абзацу 5 частини першої статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час.

Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року

№ 65/2022 «Про загальну мобілізацію», яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і нині.

Отже, станом на дату виникнення спірних правовідносин на території України діяв правовий режим особливого періоду.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Законом України від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (набрав чинності 18 травня 2024 року) було внесено зміни до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме передбачено, що: 1) військовозобов`язані протягом

60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження; 2) у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Враховуючи вимоги зазначеного абзацу сьомого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих, що відносяться до абзаців другого, третього, четвертого, п`ятого, шостого зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац другий); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац шостий).

Частина десята статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX, який набув чинності 18 травня 2024 року.

Відповідно до частини одинадцятої статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Згідно Із пунктом 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від

30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок), цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до пункту 2 Порядку, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

За змістом абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком до вищевказаного Порядку, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад.

Абзацом четвертим пункту 1 частини другої Прикінцевих та перехідних положень Закону

№ 3633-ІХ встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, зокрема, у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Вищезазначені норми права передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме:

-через центр надання адміністративних послуг;

-через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

- у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

До позовної заяви не додано будь-яких з наведених вище документів (військово-облікового документа чи паперової копії інформації із застосунку «Резерв+»), які б давали суду можливість пересвідчитися у дотримання ОСОБА_1 вимог Закону № 3696-ІХ, в частині виконання обов`язку оновлення власних військово-облікових даних у встановлений законом строк.

При цьому, позивач ОСОБА_1 не заперечує, що у період з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно) військово-облікові дані не оновлював ні через центр надання адміністративних послуг, ні через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, ні через територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Позивач підтвердив, що оновлення військово-облікових даних вчинив саме 11 жовтня

2024 року.

Факт оновлення військово-облікових даних ОСОБА_1 у вказану дату - 11 жовтня

2024 року, підтверджується також інформаційною довідкою № 1 з Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наданою ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності.

Відповідно до статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пунктом 19 Порядку № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Приміткою у статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з відповідними змінами, визначено способи, якими громадяни України зобов`язані уточнити протягом встановленого шестидесятиденного строку свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_1 , проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних у встановлений законом строк, а саме з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, що тягнене за собою накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем підтверджено правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Оцінюючи інші доводи позову суд зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а, крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн відповідає вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, відповідно до статті 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, дійшов висновку про те, що постанова від 05 листопада 2024 № 804 за справою про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП відповідає вимогам закону, а тому позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Пунктом 7 частини першої статті 244 КАС України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, серед іншого, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною шостою статті 157 КАС України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Таким чином, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2024 року, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні

№ 76704642, відкритому на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 листопада 2024 року № 804 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34 000,00 грн, зберігають свою дії до набрання законної сили рішенням по справі.

Також відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно зі статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 19, 132, 134, 143, 157, 241-251 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Повне рішення суду виготовлено 14 квітня 2025 року.

Суддя О.О. Хромова