Справа № 620/1002/25
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року Чернігів Справа № 620/1002/25

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Роменця М.О.,

представників відповідача Суліма І.В., Мороз О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальінстю "ВІВАТ ТРЕЙДІНГ" до Державної митної служби України Чернігівська митниця про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ ТРЕЙДІНГ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України Чернігівська митниця та просить наступне.

1. Визнати протиправним та скасувати Рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA102000/2024/000076/2 від 12/12/2024 р.

2. Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2024/000126 від 12.12.2024 р.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA102000/2024/000076/2 від 12/12/2024 р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2024/000126 від 12.12.2024 р., винесені не обгрунтовано, у порушення норм чинного законодавства, є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

12.12.2024 за митною декларацією (далі - МД) №24UA27U0 до митного оформлення було заявлено товар за кодом згідно з УКТЗЕД: «Портфелі шкільні з листів пластмаси, A4. Торгівельна марка AXENT. Країна виробництва CN. Виробник GUANGDONG KANGBAI CULTURAL INNOVATION AND TECHNOLOGY CO., LTD».

Митну вартість портфелів було заявлено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) з розрахунку 4,63 USD/кг або 1,55 USD/шт.

Поставка цього товару здійснювалася з Китаю на умовах FOB - CNShantou в рамках зовнішньоекономічного контракту від 14.06.2024 №VTR-GKC-1406/2024, укладеного з GUANGDONG KANGBAI CULTURAL INNOVATION AND TECHNOLOGY CO., LTD (Китай).

Відповідно до п. 3 «Умови оплати» цього контракту розрахунки за товар здійснюються на умовах 100% передоплати, за виключенням випадків, коли умови поставки встановлені сторонами в інвойсі або шляхом укладання додаткової угоди.

За вказаною МД стосовно заявлених товарів автоматизованою системою управління ризиками (далі - АСУР) в напрямку контролю правильності визначення митної вартості були згенеровані форми митного контролю за кодами:

-105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»;

-106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

В порядку контролю правильності визначення митної вартості товару, реалізуючи право, передбачене п. 1 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України (далі - МКУ), а також керуючись наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», здійснено перевірку достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах.

Зазначена перевірка проводилася шляхом аналізу поданих до митного контролю документів.

За результатами проведеного аналізу документів, поданих разом з МД №24иА27и0,було встановлено наступне:

1. Відповідно до п. 4.2 контракту від 14.06.2024 №VTR-GKC-1406/2024 «продавець здійснює звіряння та обробку отриманої заявки і направляє її покупцеві у формі рахунку-проформи, виписаної на кожен окремий засіб доставки, і є підставою для оплати товару, що поставляється». Але рахунок-проформу до митного оформлення не надано.

Згідно п 4.4 контракту якщо після здійснення поставки виявиться розбіжність за кількістю/асортиментом товару та/або за іншими параметрами між рахунком проформою та експортним рахунком (інвойсом), та/або, у свою чергу, між експортним рахунком (інвойсом) та фактичною кількістю/асортиментом поставленого товару, баланс, що виник таким чином, погашається відповідно до додаткової домовленості Сторін.

З даного пункту вбачається що, у разі невідповідності товару. зазначеному в рахунку проформі. до товару. зазначеному в інвойсі. вказані розбіжності вирішуються відповідно до додаткових домовленостей, отже рахунок проформа обов`язково повинен бути наданий до митного оформлення.

2. В наданому до митного оформлення банківському платіжному документі від 17.07.2024 року №б/н підставою для оплати зазначено тільки контракт, але відповідно до п. 4.2 контракту від 14.06.2024 №VTR-GKC-1406/2024 кошти сплачуються на підставі рахунка-проформи.

Отже, неможливо підтвердити, що сплата коштів за товар згідно з цим платіжним документом стосується саме цієї поставки товару. Відповідно митний орган не може перевірити заявлену вартість товару.

3. Згідно з п. 4.5 контракту від 14.06.2024 №VTR-GKC-1406/2024 відвантаження товарів має супроводжуватись експортною декларацією, але її для підтвердження заявленої вартості не надано.

4. Відповідно до п. 8 «Упаковка і маркування» контракту від 14.06.2024 №VTR-GKC- 1406/2024 зовнішнє та внутрішнє пакування товару повинні оберігати його від пошкоджень під час перевезення.

Але жодним пунктом контракту не визначено чи включені витрати на пакування в ціну товару. З огляду на зазначене, такі витрати (вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням) до митної вартості товару включено не було, чим порушено вимоги пп.«в» п1 ч. 10 ст. 58 МКУ.

Враховуючи зазначене, а також те, що згідно з ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, то відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару декларанту було запропоновано надати наступні додаткові документи, а саме:

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- копію митної декларації країни відправлення.

Надання вказаних документів дасть змогу підтвердити заявлений рівень митної вартості товару (його ціну та складові митної вартості).

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 53 МКУ декларанту запропоновано надати за власним бажанням додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

В свою чергу, особою, уповноваженою на декларування, додатково було надано:

- прайс-лист виробника товару;

- виписки з бухгалтерської документації (накладні);

- копія митної декларації країни відправлення.

Висновок про вартісні характеристики товарів надано не було, про що повідомлено листом від 12.12.2024 року.

За результатами опрацювання додатково наданих документів встановлено, що:

- прайс-лист не містить дати та терміну дії цін, відсутні комерційні умови, відповідно до яких встановлено ці ціни;

- в бухгалтерській документації (накладних) відсутня інформація щодо артикулів оцінюваних товарів;

- в експортній декларації не зазначено, відповідно до якого контракту та/або інвойсу здійснюється дана поставка товару.

У зв`язку з неподанням особою, уповноваженою на декларування, документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 і 3 ст. 53 МКУ, недекларування складових митної вартості товару в повному обсязі, враховуючи вимоги ч. 6 ст. 54, п. 2 ч. 2 ст. 52 та ч. 2 ст. 58 МКУ, декларант має подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, є підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та для визначення митним органом митної вартості товару самостійно.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 5 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 МКУ з особою, уповноваженою на декларування, проведена консультація з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів на підставі інформації, яка наявна у митного органу, визначення основи вартості та обміну наявною інформацією. Докази про проведення консультації додаються - електронне повідомлення про проведення консультації до МД від 12.12.2024 №24UA27U0 (надіслано 12.12.2024 о 15:13:18, отримано 12.12.2024 о 18:46:27).

У відповідь декларантом був надісланий лист від 12.12.2024 про її проведення.

Відповідно до ч. ,ч. 1,2 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Після невизнання заявленої Позивачем митної вартості спірного товару додатково було здійснено моніторинг комерційних пропозицій щодо вартості оцінюваного товару. Так, було встановлено, що відповідно до цінової інформації інтернет-ресурсу made-in-china.com вартість подібного товару знаходиться на рівні від 1,80 USD/шт, що вище цін портфелів, вказаних у комерційному інвойсі від 18.09.2024 № OB5240918.

Митну вартість товару за МД від 12.12.2024 №24UA27U0 скориговано відповідно до ст. 64 МКУ за резервним методом шляхом прийняття Рішення про коригування митної вартості від 12.12.2024 №иА102000/2024/000076/2,з урахуванням наявної у митного органу цінової інформації ЄАІС Держмитслужби: МД від 21.10.2024 №24UA49U5. Митне оформлення товару «папки-портфелі в асортименті» здійснено за рівнем митної вартості, визначеним за резервним методом, з розрахунку 6,20 USD/кг.

На підставі вказаного рішення митницею відмовлено декларанту у митному оформленні (випуску) спірного товару, про що оформлена картка відмови №UA102020/2024/000126.

Вказане свідчить про те, що Позивач не підтвердив належними документами заявлену ним митну вартість спірного товару, чим порушив вимоги ч.ч. 1-2 ст. 53 МКУ.

Крім того, надання декларантом до митного оформлення неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів. При цьому, декларант жодним чином не позбавлений права подати будь-які додаткові документи, які б підтверджували заявлену митну вартість.

У своїй сукупності вказані обставини дають можливість стверджувати, що дані порушення є недопустимими та говорять про факт намірів Позивача ввезти товар за заниженою ціною, здійснити менше нарахувань до бюджету, а отже, уникнути сплати митних платежів у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 49-50 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів, застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України, ведення митної статистики, розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Митна вартість будь-яких товарів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до глави 9 МКУ, норми якого базуються на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (далі - ГАТТ), визначається та заявляється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 МКУ.

Згідно частини 1 ст. 51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Як передбачає частина 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частин 1 ст. 54 МКУ митний орган під час проведення митного контролю та митного оформлення здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, оскільки відомості про митну вартість застосовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 МКУ).

Такий контроль здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно частини 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як передбачає ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Зазначені положення цілком ґрунтуються на нормі ст. 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, згідно з якою ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом. Під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Тобто, митний орган, в першу чергу, цікавить кон`юнктура ринку відповідного товару та відповідність оцінюваного товару кон`юнктурі цього ринку. При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості.

Згідно ч. 3 ст. 54 МКУ за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Самостійне визначення ціни повинно ґрунтуватися на умовах та застереженнях Розділу ІІІ «Митна вартість товарів та методи її визначення» МКУ.

Щодо правових підстав для застосування основного та другорядних методів визначення митної вартості, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 51 МКУ митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього МКУ.Так, згідно з положеннями глави 9 МКУ, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні, зокрема, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МКУ). Відповідно до ч. 3 ст. 58 МКУ, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої ст. 57 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МКУ).

При цьому, слід звернути увагу суду, що згідно частини 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні,

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано у зв`язку з:

- недекларування складових митної вартості товару в повному обсязі;

- неподання особою, уповноваженою на декларування, усіх додатково запитуваних документів;

- відсутність можливості митного органу упевнитись в правильності заявленої митної вартості товару та перевірити її числове значення;

- відомості, використані декларантом, не підтверджені документально;

- У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 МКУ. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів не застосовано, так як відсутня цінова інформація на ідентичні товари протягом останніх трьох місяців;

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МКУ за митну вартість береться вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано, оскільки відсутня цінова інформація на подібні товари протягом останніх трьох місяців.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень ст. ст. 58 - 61 МКУ, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст. 62 МКУ на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та ст. 63 цього Кодексу може бути зворотною. У разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов`язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, таких компонентів: 1) витрат на виплату комісійних, що звичайно сплачуються або підлягають сплаті, чи звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покриття загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України товарів того ж класу та виду; 2) звичайних витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування, та інших пов`язаних з такими операціями витрат; 3) сум податків, що підлягають сплаті в Україні у зв`язку з ввезенням (імпортом) чи продажем (відчуженням) товарів.

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовано, так як відсутня достовірна та документально підтверджена інформація щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (ст. 62 МКУ).

Для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум: 1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються; 2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; 3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовано, оскільки відсутня достовірна та документально підтверджена інформація щодо складових вартості товарів, наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (ст. 63 МКУ).

У зв`язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів, при здійсненні митної оцінки застосований резервний метод.

Щодо визначення ціни за другорядними методами, то частина 6 ст. 57 МКУ говорить про те, що кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Окрім того, мають бути дотримані абсолютно всі без виключення умови визначені в ст. ст. 59-63 МКУ. У разі відсутності хоча би однієї з умов метод не може бути застосований. Таким чином, застосовуючи кожен метод поступово виявлені невідповідності товару тому чи іншому методу, що в свою чергу дало підстави для визнання єдиним вірним резервного методу.

Саме з описаних вище причин не було застосовано основний та другорядні методи, причини незастосування кожного з другорядних методів описані в достатній та допустимій законодавством мірі, що дає підстави для їх невикористання.

Щодо випуску товарів під гарантійні зобов`язання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

Відповідно до ч. 8 ст. 55 МКУ протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів (ч. 9 ст. 55 МКУ).

Оцінюваний товар був випущений у вільний обіг за МД від 13.12.2024 №24UA46U0 шляхом надання забезпечення сплати митних платежів на суму 31 001,80 грн

Для вирішення питання щодо перегляду Рішення від 12.12.2024 №UA102000/2024/000076/2 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІВАТ ТРЕЙДІНГ» із відповідною заявою до митниці не зверталося.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA102000/2024/000076/2 від 12/12/2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2024/000126 від 12.12.2024 винесені відповідачем правомірно, обгрунтовано, су межах своїх повноважень і скасуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ ТРЕЙДІНГ" необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ ТРЕЙДІНГ" (вул. Гетьмана Полуботка, 18, м.Чернігів,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,14000) до Державної митної служби України Чернігівська митниця (просп. Перемоги, 6, м. Чернігів,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,14017) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 10 квітня 2025 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ