Справа № 340/7751/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 340/7751/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 року в адміністративній справі №340/7751/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.04.2023 року за №-1127, прийняте ГУ ДПС у Кіровоградській області, яким донараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 22673,30 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована та містить доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення будівлі площею 1744, 1 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2016 року, зареєстрований фізичною особою-підприємцем, здійснює діяльність на загальній системі оподаткування та водночас є засновником та директором ТОВ «СКТБ «Калькулятор», яке зареєстровано за цією ж юридичною адресою.

13.04.2023 року Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, пп.266.7.2 п.266 ст.266 ПК України винесло податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №-1127, яким визначило позивачу суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік у розмірі 22673,30 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДПС України. Рішенням ДПС України від 27.08.2023 року №24524/6/99-00-06-01-03-06 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 13.04.2023 №-1127 протиправним, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок адміністрування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, унормований статтею 266 Податкового кодексу України (надалі - ПК України).

Пунктом 266.1 ст.266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, віднесені до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Тобто, застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі дотримання таких обов`язкових умов: будівля (об`єкт нежитлової нерухомості) віднесена до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000; власниками будівлі є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти; будівля використовується у господарській діяльності суб`єктів господарювання (фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб), основний вид діяльності яких класифікується у секціях B-F КВЕД Державного класифікатора 009:2010; будівля використовується такими суб`єктами господарювання за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції, оброблення товарів, надання промислових послуг); будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку третім особам.

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (пп. 266.7.1. пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп. 266.7.3 п. 266.7 ст.266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником нежитлового приміщення будівлі площею 1744,1 кв.м., розташованої за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Обсерваторна, 3-г, на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2016 року, укладеного з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області.

За цим договором позивач придбав у власність об`єкт приватизації - єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро "Калькулятор", розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Обсерваторна, 3-г на земельній ділянці за кадастровим номером :50:003:0011. Вказаний майновий комплекс складають такі об`єкти: будівля СКТБ "Калькулятор" загальною площею 1744, 1 кв.м., огорожа, вимощення.

За умовами цього договору до обов`язків покупця належало виконання умов продажу об`єкту приватизації, зокрема збереження основних видів діяльності підприємства, а саме: виконання науково-дослідних робіт, дослідно-конструкторських робіт в галузях розробки виробів із скловолокна, радіаторів і котлів центрального опалення, товарів народного споживання та інших, протягом 5 років з дати укладення договору купівлі-продажу.

18.10.2016 року зареєстроване ТОВ "Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро "Калькулятор", яке стало правонаступником Державного підприємства "Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро "Калькулятор".

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ "СКТБ "Калькулятор" згідно з КВЕД є: 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук. Другорядними видами діяльності згідно з КВЕД є: 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; 23.14 Виробництво скловолокна; 25.21 Виробництво радіаторів і котлів центрального опалення; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником (засновником) та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи ТОВ «СКТБ "Калькулятор» з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 100 %.

Позивач надав документи про приватизацію ним майнового комплексу Державного підприємства «СКТБ «Калькулятор» та про виконання ним умов приватизації протягом строку, установленого договором, а також баланс ТОВ «СКТБ «Калькулятор» за 2022 рік.

Надані позивачем документи не доводять, що економічна діяльність ТОВ «СКТБ «Калькулятор» за 2022 рік була пов`язана саме з промисловим виробництвом, а будівля комплексу використовувалася цим товариством для виробництва промислової продукції, тобто продукції, яка є результатом економічної діяльності за видами, що відносяться ДК 009:2010.

Отже зібраними у справі доказами установлено, що станом на 2022 рік об`єкт нежитлової нерухомості - будівля площею 1744, 1 кв.м., розташована за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Обсерваторна, 3-г, належала на праві приватної власності громадянину ОСОБА_1 .

Ця будівля є частиною майнового комплексу Державного підприємства «СКТБ «Калькулятор», який позивач придбав за договором купівлі-продажу від 25.03.2016 року як єдиний майновий комплекс та взяв на себе зобов`язання щодо збереження основних видів діяльності приватизованого об`єкта протягом 5 років з дати укладення договору, тобто до 25.03.2021 року. У зв`язку зі зміною форми власності та організаційно-правової форми Державне підприємство «СКТБ «Калькулятор» у 2016 році перетворене у ТОВ «СКТБ «Калькулятор».

Одноособовим засновником ТОВ «СКТБ «Калькулятор» та його директором є позивач ОСОБА_1 .

Доказів того, що господарська/економічна діяльність, яку вело ТОВ «СКТБ «Калькулятор» у 2022 році, була пов`язана саме з промисловим виробництвом і її результатом була продукція, яка відповідала Номенклатурі продукції промисловості (НПП), затвердженій наказом Держстату від 30.09.2019 року №19.1.2-12/33-19, а також, що вказана будівля використовувалася цим суб`єктом господарювання за таким функціональним призначенням як будівля промисловості, до суду не надано.

Крім того, за правовим висновком викладеним в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року в рамках справи № 820/3556/17, застосування підпункту «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Основним видом економічної діяльності ТОВ «СКТБ «Калькулятор» є дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук (КВЕД 72.19), а ФОП ОСОБА_1 - діяльність у сфері права (КВЕД 69.10).

У матеріалах справи відсутні докази, які б давали підстави для висновку про те, що будівля, яка належить позивачеві на праві власності, відповідає умовам, наведеним у пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, і не є об`єктом оподаткування у розумінні цієї норми.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що та обставина, що адреса вищевказаної будівлі є адресою місцезнаходження юридичної особи ТОВ «СКТБ «Калькулятор», засновником якого є позивач, не звільняє його від сплати податку на нерухоме майно за цю будівлю, оскільки у суду відсутні належні докази того, що у 2022 році позивач або товариство використовували цю будівлю для промислового виробництва, в зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягали.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року в адміністративній справі №340/7751/23 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року в адміністративній справі №340/7751/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складання повного тексту постанови.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко