Справа № 120/6780/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 р. Справа № 120/6780/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тютюн О.В.,

представника позивача Коновалової А.П. (в режимі відеоконференції),

представників відповідача Лозінської І.А., Левчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР"

до Головного управління ДПС у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

24.05.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Коновалової А.П., подана від імені та в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" (далі ТОВ "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР"або позивач) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі ГУ ДПС у Вінницькій області або відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.02.2024 № .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за результатами проведення відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" складено акт № 415/02-32-23-00-09/38328468 від 10.01.2024, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог п. 103.2, п. 103.3 ст. 103, п.п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України (далі ПК України), що зумовило заниження податку з доходів нерезидента із джерелом походження з України за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 всього на суму 21 437 302 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким відповідно до пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54,58, п. 125-1.2 ст. 125-1 ПК України товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 26 796 628 грн.

Позивач з вказаним рішенням не погоджується, вважає його неправомірним і таким, що підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що при виплаті доходів у вигляді процентів за кредитним договором на користь компанії-нерезидента "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" протягом 2017-2018 років, ТОВ "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" правомірно застосовувало зменшену ставку оподаткування податком з доходів нерезидента із джерел їх походження в Україні у розмірі 2% (а не 15%), оскільки компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" є резидентом Республіки Кіпр та бенефіціарним власником такого доходу.

При цьому наголошує на тому, що: відповідач не заперечує наявність свідоцтв про податкову резидентність компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД"; факт укладення договору про реструктуризацію у 2016 році не підтверджує та не може підтверджувати, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" не була бенефіціарним власником процентного доходу, отриманого від позивача у 2017-2018 роках; факт надання позивачу незабезпеченого заставою кредиту пов`язаною особою не підтверджує та не може підтверджувати, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" не була бенефіціарним власником процентного доходу, отриманого від позивача у 2017-2018 роках.

Також позивач заперечує твердження відповідача про подальше перерахування компанією "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" процентного доходу, отриманого від ТОВ "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" у 2017-2018 роках, на користь компанії "АМАРІСТА ЛІМІТЕД" та від останнього на користь компанії "ЕНСІЕЙЧ АГРІБІЗНЕС ПАРТНЕРС ЕЛПІ" (Кайманові Острови) та вважає, що це спростовується тим, що: для цілей аналізу наявності у компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" статусу бенефіціарного власника процентного доходу належить оцінювати лише відносини у 2017-2018 роках, а не відносини протягом спірного періоду та історичні транзакції за період 2014-2016 роки, а також господарську діяльність компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" у 2019 році, як це робив відповідач; компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" є самостійною від інших компаній групи NCH юридичною особою; компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" не мала юридичних зобов`язань з подальшого перерахування отриманого від позивача процентного доходу за Договором позики 2013 року; компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" мала власні активи для надання позик українським підприємствам групи; висновки відповідача про співставність сум, отриманих компанією "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" від позивача, та перерахованих на користь компанії "АМАРІСТА ЛІМІТЕД" є необґрунтованими; твердження відповідача щодо залишків грошових коштів на рахунках компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" не мають жодного правового значення для цілей встановлення наявності у останньої статусу бенефіціарного власника процентних доходів; ГУ ДПС не має повноважень оцінювати правомірність застосування компанією "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" режиму відрахування умовних відсотків (NID) за законодавством Республіки Кіпр.

Окремо позивач звертає увагу на те, що грошові потоки компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" повинні були бути проаналізовані не сукупно за 2017-2018 роки, а за кожний рік окремо, оскільки звітним (податковим) періодом був саме рік. Натомість використаний відповідачем підхід до аналізу руху та структури грошових потоків компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" є помилковим та створює хибне враження про співставність отриманих та виплачених сум. До того ж висновки відповідача зроблені без врахування інших грошових надходжень (крім процентів за договорами позики), отримуваних компанією "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" у 2017-2018 роках. Водночас комплексний аналіз грошових потоків компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" за кожний рік у періоді 2017-2018 роки свідчить про відсутність послідовних операцій з подальшого переказу отриманого від українських компаній процентного доходу.

Ухвалою суду 29.05.2024 відкрито провадження у справі за позовом ТОВ "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР". Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 27.06.2024.

14.06.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ГУ ДПС у Вінницькій області позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач стверджує про відсутність у "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" статусу бенефіціарного власника доходу, посилаючись на те, що ця компанія отримала всі права на кредити (тіло позики та нараховані проценти), які були видані українським підприємствам, внаслідок зміни структури внутрішньогрупового фінансування групи компаній AGROPROSPERIS, в обмін на випущені привілейовані акції передані власному акціонеру "AMARISTA LIMITED". Водночас кредити є незабезпечиними заставою та видані пов`язаною стороною "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" під спільним контролем. При отриманні процентів від українських компаній за користування позиками, компанія "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" перераховувала такі проценти як викуп своїх привілейованих акцій акціонеру "AMARISTA LIMITED", який, у свою чергу, перераховув такі кошти як повернення авансів акціонеру "NCH AGRIBUSINESS PARTNERS LP" (Кайманові Острови)".

Відповідач зазначає, що про подальше перерахування компанією "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" отриманих від позивача процентів свідчить той факт, що компанії "AGROPROSPERIS 2 LIMITED", "AMARISTA LIMITED" та "ATS Agribusiness Investments Limited" не мали жодних власних активів для надання позик українським підприємствам, а повністю залежать від фінансування головної материнської компанії NCH, яка несе всі ризики по вказаних операціях. При виплаті українськими підприємствами процентних доходів компанії "AGROPROSPERIS 2 LIMITED", остання перераховувала їх безпосередньо компанії NCH. У фінансовій звітності "AMARISTA LIMITED" за 2017-2019 роки при зменшенні розміру інвестицій (викупу привілейованих акцій "AGROPROSPERIS 2 LIMITED") одночасно зменшувався розмір позик від акціонерів в 2017 році та авансів акціонерів у 2018 та 2019 роках на однакові суми. Всього за 2017-2019 роки українські підприємства виплатили на користь "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" процентні доходи у розмірі 215 439 тис. дол. США (в тому числі за 2017 рік 111 079 тис. доларів США, за 2018 рік 57 331 тис. доларів США, за 2019 рік 47 029 тис. доларів США), тоді як "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" здійснила викуп привілейованих акцій у "AMARISTA LIMITED" у розмірі акціями 218 000 тис. дол. США (в тому числі за 2017 рік 72 617 тис. доларів США, за 2018 рік 69 000 тис. доларів США, за 2019 рік 76 383 тис. доларів США), які були перераховані "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" безпосередньо "NCH Agribusiness Partners LP" (Кайманові Острови)".

Відповідач звертає увагу на те, що залишок грошових коштів на кінець кожного періоду, а саме: 439 тис. дол. США, 803 тис. дол. США та 967 тис. дол. США на кінець 2017, 2018, 2019 років відповідно", що додатково свідчить про транзитність отриманих процентів від українських підприємств. Крім того, функції директорів компаній повністю контролюються офісом в Нью-Йорку, компанією NCH Capital Inc, яка є материнською компанією "NCH Agribusiness Partners LP". Також у результаті застосування режиму NID компанією "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" нараховані процентні доходи звільнені від оподаткування корпоративним податком на Кіпрі.

Отже, на думку відповідача, головним бенефіціаром усієї господарської операції (створення компанії, її фінансування, забезпечення діяльності керівного складу, виплата заробітної плати керівникам, отримання доходу у виді перерахованого на компанію процентного доходу тощо) є NCH, а випуск привілейованих акцій треба розглядати як приховану форму передачі процентного доходу, який виплачувався позивачем на користь компанії "AGROPROSPERIS 2 LIMITED", для його подальшого перерахування компанії "NCH AGRIBUSINESS PARTNERS LP" (Кайманові Острови)". Відтак, при виплаті компанії-нерезиденту "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" протягом 2017-2018 років процентів за кредитним договором, ТОВ "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" не мало правових підстав для застосування пільгової ставки податку з доходів нерезидента із джерел їх походження в Україні у розмірі 2%, а було зобов`язане здійснювати оподаткування таких доходів за загальної ставкою в розмірі 15%.

Ухвалою суду від 27.06.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів у справі та вирішено витребувати з Державної податкової служби України інформацію, отриману від компетентного органу Республіки Кіпр у вигляді листів від 18.01.2021 № 3.10.43.2/AV.216 P.822 (вх. ДПС № 28294/5 від 14.04.2021), від 22.02.2021 № 3.10.43.2/AV.225 P.848 (вх. ДПС № 28284/5 від 14.04.2021), від 18.06.2018 № TD 3.10.43.2/AV.150 P.634 (вх. ДПС № 31216/5 від 18.07.2018), від 11.05.2023 № 3.10.43.2/AV.268 P.972 (вх. ДПС № 61319/5 від 16.06.2023) з перекладом на українську мову, а також запити ДПС, у відповідь на які компетентний орган Республіки Кіпр надав відповідну інформацію у вигляді зазначених листів. У зв`язку з необхідністю витребування доказів у підготовчому засіданні оголошено перерву до 25.07.2024.

24.07.2024 до суду надійшли витребувані документи.

Протокольною ухвалою суду від 25.07.2024 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 15.08.2024 для надання сторонам можливості подати додаткові докази.

Підготовче засідання від 15.08.2024 не відбулося через перебування головуючого судді у відпустці.

Протокольною ухвалою суду від 18.09.2024, у зв`язку з прийняттям судом висновку Київського НДІСЕ за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи від 26.08.2024 № 6813/6814/24-72 та за клопотанням представників відповідача у підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.10.2024.

У судовому засіданні від 03.10.2024 судом прийнято до розгляду письмові заперечення ГУ ДПС у Вінницькій області на вищевказаний висновок експерта.

Крім того, ухвалою суду від 03.10.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів у справі та вирішено витребувати з Державної податкової служби України у вигляді засвідчених копій банківські виписки компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" (AGROPROSPERIS 2 LIMITED) з виплати процентів до 31.12.2019 (отримані як додаток до листа компетентного органу Республіки Кіпр від 18.01.2021 № 3.10.43.2/AV.216 P.822 (вх. ДПС № 28294/5 від 14.04.2021). У зв`язку з витребуванням додаткових доказів у підготовчому засіданні оголошено перерву до 06.11.2024.

28.10.2024 до суду надійшли витребувані документи.

Підготовче засідання від 06.11.2024 не відбулося через перебування головуючого судді у відпустці.

Протокольною ухвалою суду від 21.11.2024 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 11.12.2024 за клопотанням сторін.

Ухвалою суду від 11.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.01.2025.

Протокольною ухвалою суду від 22.01.2025 частково заслухано вступне слово представників сторін, після чого в судовому засіданні оголошено перерву до 05.02.2025.

У судовому засіданні від 05.02.2025 продовжено розгляд справи по суті, зокрема, досліджено письмові докази, після чого оголошено перерву до 06.03.2025.

Ухвалою суду від 06.03.2025, постановленою у письмовому провадженні, розгляд справи відкладено на 03.04.2025 через неявку сторін та у зв`язку з поданням ними клопотання про перенесення слухання справи.

Загалом представник позивача під час судового розгляду справи підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, які відповідають змісту позовної заяви, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Своєю чергою, представники відповідача позовні вимоги заперечили з підстав, наведених у відзиві, просять суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши усні пояснення сторін, оцінивши наведені сторонами доводи та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Основним видом діяльності ТОВ "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" () є складське господарство. Іншими видами діяльності є, зокрема, післяурожайна діяльність, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Учасником вказаного товариства з найбільшою часткою у розмірі 99,90% є ТОВ "АГРОБІЛД-ІНВЕСТ".

Водночас позивач входить до складу транснаціональної інвестиційної групи NCH, яка включає, зокрема, компанію "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" (компанія "ATS AGRIBUSINESS INVESTMENTS LIMITED"), компанію "АМАРІСТА ЛІМІТЕД" (компанія "AMARISTA LIMITED") та компанію "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" (компанія "AGROPROSPERIS 2 LIMITED").

22.03.2013 між позивачем та компанією "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" було укладено Договір позики № 1, відповідно до пп. 1.1-1.3 якого Позикодавець (компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД") передає Позичальнику (позивач) грошові кошти (позика), а Позичальник зобов`язується використовувати позику для поповнення обігових коштів і налагодження фінансово-господарської діяльності, а також повернути Позикодавцю суму позики, що надається Позичальнику за цим Договором, і сплачувати позикодавцю відсотки за користування позикою. Загальна сума позики становить 10 000 000 (десять мільйонів) доларів США. Розмір ставки процентів за користування позикою 11% річних, виходячи з 365 календарних днів у році.

У подальшому, а саме 01.12.2016 між компанією "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД", компанією "АМАРІСТА ЛІМІТЕД" та компанією "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" укладено Договір про реструктуризацію. Як наслідок, компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" була замінена на нового кредитора компанію "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД", зареєстровану у Республіці Кіпр. Також було змінено суму позики на 15 000 000 доларів США, а згодом на 20 000 000 доларів США. Водночас процентна ставка зменшена з 11% річних до 9,8% річних.

Протягом 2017-2018 років позивач здійснював виплату доходу на користь нерезидента-компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" у вигляді процентів за Договором позики, зокрема у 2017 році сплатив 120 190 520 грн та у 2018 році 44 711 799 грн.

При виплаті вказаного доходу позивач застосовував зменшену ставку оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% на підставі Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи.

В цілому позивачем було нараховано та сплачено такі суми податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України: за 2017 рік 2 403 810 грн та за 2018 рік 894 236 грн.

27.12.2023 ГУ ДПС у Вінницькій області видано наказ № 3802к "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР".

За результатами перевірки з питання дотримання товариством чинного законодавства при виплаті доходів із джерелом походження в Україні на користь нерезидента компанії "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 складено акт № 415/02-32-23-00-09/38328468 від 10.01.2024, в якому зафіксовано порушення позивачем: п. 103.2 ст.103, пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України, ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, яку ратифіковано Законом № 412-VII від 04.07.2013, внаслідок здійснення підприємством виплати на користь нерезидента інших доходів із джерелом їх походження з України, без утримання податку з таких доходів за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, а також несплати до бюджету під час такої виплати податку на доходи нерезидента за 2017-2018 роки на загальну суму 21 437 302 грн, в тому числі за 2017 рік 15 624 768 грн та за 2018 рік 15 812 534 грн.

07.02.2024 за наслідками такої перевірки ГУ ДПС у Вінницькій прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Д" від № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 26 796 628 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 21 437 302 грн та за штрафними санкціями 5 359 326 грн.

Позивач скористався процедурою адміністративного оскарження, однак рішенням Державної податкової служби України № 11386/6/99-00-06-01-02-06 від 19.04.2024 (отримане позивачем 23.04.2024) у задоволенні скарги ТОВ "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" було відмовлено, а спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Відтак 24.05.2024 позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з таких мотивів.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України.

Пунктом 14.1.54 ст. 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з пп. 141.4.1 ст. 141 ПК України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

Відповідно до п. 141.4.2 ст. 141 ПК України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Таким чином, законодавством України передбачено, що оподаткуванню податком на прибуток за ставкою 15% підлягають виплачені резидентом на користь нерезидента проценти як плата за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит.

Поряд із цим, як слідує з пункту 3.2 статті 3 ПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України визначено ст. 103 ПК України.

Згідно з п. 103.2 ст. 103 ПК України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Положеннями п. 103.4 ст. 103 ПК України визначено, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п. 103.5 ст. 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Отже, у момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Такий висновок наведений Верховним Судом у постановах від 14.08.2018 у справі № 817/1045/17, від 02.04.2024 у справі № 826/6241/17 та від 21.11.2024 у справі № 480/5208/23.

Між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр підписано Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від 08.11.2012, яку ратифіковано 04.07.2013. Набрала чинності для України 07.08.2013.

За змістом положень зазначеної Конвенції, проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватись тільки в цій другій Державі, якщо такий резидент має фактичне право на ці проценти і підлягає оподаткуванню в цій другій Договірній Державі у відношенні цих процентів.

Термін "проценти" при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій і боргових зобов`язань.

Термін "проценти" не буде включати ніякі доходи, які можуть розглядатись як розподіл згідно з положеннями статті 10 цієї Конвенції.

Положення пункту 1 цієї статті не застосовуються, якщо особа, що фактично має право на проценти, яка є резидентом однієї Договірної Держави, здійснює комерційну діяльність у другій Договірній Державі, в якій виникають проценти, через розташоване там постійне представництво, або здійснює в цій другій Державі незалежні особисті послуги з розташованої там постійної бази, і боргове зобов`язання, на підставі якого сплачуються проценти, дійсно відноситься до такого постійного представництва або постійної бази.

Водночас право на застосування зменшеної ставки податку, що передбачена відповідним міжнародним договором України, виникає, за умови одночасного виконання таких вимог: нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидентом надано довідку (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидент є бенефіціарним власником доходу.

За правилами п. 103.3 ст. 103 ПК України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Для визначення особи як фактичного отримувача доходу, така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але повинна бути і особою, яка визначає подальшу економічну долю доходу. Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу (постанова КАС ВС від 14.08.2018 № К/9901/51316/18).

Разом з тим чинним законодавством не встановлено форми документу, що підтверджує статус контрагента як бенефіціарного власника доходу, та який повинна мати особа на момент проведення виплати. Однак, у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного статусу нерезидента-отримувача доходу, обов`язок доказування зворотного в силу положень Кодексу адміністративного судочинства України покладається на контролюючий орган як на суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 817/1045/17 та № 803/1005/17.

Судом встановлено, що на підтвердження того факту, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір станом на 2017 рік, позивач надав податковому органу свідоцтво резидента, видане 20.02.2017 Податковим управлінням 1472 Нікосії Міністерства фінансів Республіки Кіпр, яким засвідчено, що компанія "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" зареєстрована у республіці Кіпр з 27.10.2016. Апостиль виданий компанії "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" головою відділу прибуткових податків А. Хаджидеметріу, засвідчений постійним секретарем Міністерства юстиції та з питань громадського порядку Кіпру у м. Нікосії В. Іоанну 24.02.2017 № 43885/17. Переклад документа з англійської мови на українську мову зроблено перекладачем Кузьменко І.С., справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Т.П. (реєстраційний № 141).

Крім того, на підтвердження того факту, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір станом на 2018 рік, позивач надав податкове свідоцтво резидента, видане 19.04.2018 Податковим управлінням 1472 Нікосії Міністерства фінансів Республіки Кіпр, яким засвідчено, що компанія "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" зареєстрована у республіці Кіпр з 27.10.2016. Апостиль виданий компанії "AGROPROSPERIS 2 LIMITED" головою відділу прибуткових податків А. Хаджидеметріу, засвідчений постійним секретарем Міністерства юстиції та з питань громадського порядку Кіпру у м. Нікосії Хризі Блітса 26.04.2018 № 87721/18. Переклад документа з англійської мови на українську мову зроблено перекладачем ОСОБА_1 , справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Т.П. (реєстраційний № 100).

Надані позивачем документи відповідають вимогам як міжнародного, так і національного законодавства. Зазначені обставині визнаються сторонами, зокрема, відповідач не заперечує тієї обставини, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" була резидентом Республіки Кіпр у розумінні Конвенції у спірні періоди і надавала позивачу довідки на підтвердження цьому, видані компетентним (уповноваженим) органом Республіки Кіпр, які відповідають вимогам ст. 103 (пп. 103.4-103.5) ПК України.

Своєю чергою, спір між сторонами виник у зв`язку з невизнанням контролюючим органом права позивача на застосування зменшеної ставки оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% у 2017-2018 роках на підставі Конвенції з посиланням на те, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" не була бенефіціарним власником процентного доходу, отриманого від ТОВ "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР", оскільки, на думку відповідача, здійснювала подальше перерахування процентів на користь компанії NAP (Кайманові Острови).

Аналізуючи означені вище доводи податкового органу та надані сторонами докази, суд зауважує, що сам по собі факт укладення договору про реструктуризацію у 2016 році не підтверджує того, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" не була бенефіціарним власником процентного доходу, отриманого від ТОВ "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" у 2017-2018 роках.

Також суд акцентує увагу на наступних обставинах:

(1) договір про реструктуризацію від 01.12.2016 було укладено з метою передачі функції фінансування в межах групи компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД", при чому за наслідками укладення такого Договору компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" набула права вимоги до українських компаній групи, включаючи позивача, за кредитними договорами, стороною яких вона стала;

(2) відповідач не наводить жодного доказу того, що в результаті укладення Договору про реструктуризацію від 01.12.2016 компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" набула статусу агента або особи, що виконує лише посередницькі функції щодо доходу, отримуваного за кредитними договорами, стороною яких вона стала.

Більше того, і позивач, і компанія "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" підтвердили, що (а) остання не є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) чи посередником щодо доходу, отримуваного за такими Кредитними договорами, і є власником прав вимоги за Кредитними договорами; (б) у компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" не існує зобов`язань з передання отриманих за Кредитними договорами процентів третім особам.

Відповідач же не вказує яким чином факт зміни структури внутрішньогрупового фінансування у 2016 році може довести відсутність у компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" статусу бенефіціарного власника процентного доходу, отриманого від позивача у 2017-2018 роках.

Натомість позивачем було надано: власні письмові підтвердження компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" про те, що вона є бенефіціарним власником отримуваного доходу; довідку-підтвердження компетентного органу Республіки Кіпр про суму процентних доходів та "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД"; форму TD98-2015 ("Запит на видачу сертифікату резидентності та опитувальний лист для юридичних осіб"), який подавався "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" для отримання сертифікату резидентності; свідоцтво про склад Ради директорів та Секретаря "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД", яким підтверджено, що до складу Ради директорів входять лише громадяни та резиденти Кіпру.

У постанові від 21.03.2018 у справі № 803/1005/17 Верховний Суд відзначив, що чинним законодавством не передбачено ні уповноваженого органу, ні форми звітності, на підставі яких резидент міг би документально підтвердити фактичне право на одержання доходу (статус бенефіціарного власника). Водночас у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного власника, обов`язок доказування зворотного покладається на контролюючий орган як на суб`єкта владних повноважень.

В іншій постанові від 14.08.2018 у справі № 817/1045/17 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, аналізуючи подібні правовідносини, стороною яких виступала компанія тієї ж інвестиційної групи, що і "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД", зазначив, що "[…] проценти за користування позикою були перераховані на рахунок нерезидента ATS AGRIBUSINESS INVESTMENTS LIMITED, Кіпр, а відповідачем, всупереч вимог процесуального Закону, не було надано доказів того, що вказаний нерезидент не має повноважень визначати подальшу економічну долю такого доходу у вигляді відсотків тобто не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем доходу, а з наданих позивачем доказів, що наявні в матеріалах справи, не вбачається, що вказана компанія має будь - які зобов`язання щодо подальшого перерахування отриманого доходу (його більшої частини) іншому нерезиденту, як відсутні і будь-які обмеження щодо самостійного визначення подальшої економічної долі вказаного доходу, суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про необґрунтованість доводів контролюючого органу, що нерезидент ATS AGRIBUSINESS INVESTMENTS LIMITED, Кіпр, не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу у вигляді процентів за користування позикою, а відтак і безпідставність доводів контролюючого органу, щодо необхідності оподаткування виплаченого вказаній компанії доходу у вигляді відсотків за загальним правилом в розмірі 15%.".

Положеннями частин першої, другої статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також зазначає, що повноваження щодо витребування, дослідження й аналізу первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, обов`язкових платежів, порушення інших вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з метою визначення сум грошових зобов`язань та штрафних санкцій, є дискреційними повноваженнями і виключною компетенцією останніх. Своєю чергою, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в справедливому, неупередженому та своєчасному вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, інакше було б порушено принцип поділу влади.

Отже, саме відповідач в межах реалізації покладених на нього функцій (ст.ст. 19-1, 75, 85 ПК України) уповноважений отримувати від платників податків у порядку, визначеному законодавством, документи про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, за результатами аналізу яких реалізує компетенцію в частині визначення сум грошових зобов`язань у порядку, визначеному пунктом 54.3 статті 54 ПК України.

Натомість адміністративний суд аналізує рішення контролюючого органу, ухвалене за результатами означених заходів на предмет його відповідності критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень під час розгляду цієї справи не довів, що "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" не має повноважень визначати подальшу економічну долю такого доходу у вигляді відсотків, тобто не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем доходу, а з наданих позивачем доказів, що наявні в матеріалах справи, не вбачається, що вказана компанія має будь-які зобов`язання щодо подальшого перерахування отриманого доходу (його більшої частини) іншому нерезиденту, як відсутні і будь-які обмеження щодо самостійного визначення подальшої економічної долі вказаного доходу.

Додатково суд враховує висновок експертів КНДІСЕ за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи № 6813/6814/24-72 від 26.08.2024, згідно з яким висновки ГУ ДПС у Вінницькій області, викладені в Акті перевірки № 415/02-32-23-00-09/38328468 від 10.01.2024 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР", документально не підтверджуються.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 101 КАС України унормовано, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Також за змістом статті 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Статтею 108 КАС України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Таким чином, оцінивши наданий на замовлення позивача висновок експертів КНДІСЕ за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи № 6813/6814/24-72 від 26.08.2024, суд не бачить достатніх правових та фактичних підстав не брати такий висновок до уваги при вирішенні цієї справи, враховуючи, що він складений у встановленому законодавством порядку та стосується дослідження тих обставин, які входять до предмета доказування, але водночас їх встановлення дійсно потребує спеціальних знань.

При цьому суд враховує, що відповідач, заперечуючи вказаний висновок експертів та посилаючись на його неповноту і наявність обґрунтованих сумнівів у його правильності, не звернувся з клопотанням про призначення експертизи за ухвалою суду, із наданням у розпорядження експертів усіх матеріалів справи і проведеної податкової перевірки та із постановленням перед ними запропонованих учасниками справи питань, зокрема щодо руху коштів компанії "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД", отриманих від українських підприємств, в тому числі від позивача, їх подальшого використання, наявності ознак транзитності відповідних тощо.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість та недоведеність тверджень контролюючого органу про те, що нерезидент "АГРОПРОСПЕРІС 2 ЛІМІТЕД" (Кіпр) не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу у вигляді процентів за користування позикою, а відтак і безпідставність доводів контролюючого органу щодо необхідності оподаткування виплаченого вказаній компанії доходу у вигляді відсотків за загальним правилом в розмірі 15%.

При цьому суд застосовує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19.03.2025 у справі № 560/8133/24, яка сформована за аналогічних правовідносин (обставин) та в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування.

Крім того, вирішуючи справу суд керується основними засадами податкового законодавства України. Так, згідно з пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, застосовується принцип презумпцію правомірності рішень платника податків.

Вказаний підхід національного законодавства узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), що сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків.

Зокрема, у своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що у разі існування неоднозначності в тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків необхідно віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків; національне законодавство має відповідати вимозі "якості" закону, щоб воно було доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним у застосуванні ("Щокін проти України", заяви № 23759/03 та № 37943/06, рішення від 14 жовтня 2010 року; "Серков проти України", заява № 39766/05, рішення від 7 липня 2011 року).

Суд також бере до уваги, що у справі ''Кобець проти України'', використовуючи критерій доведення ''поза розумним сумнівом'' (рішення у справі ''Авшар проти Туреччини''), ЄСПЛ вказав на те, що таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Принцип оцінки доказів ''поза розумним сумнівом'' полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з позицією ЄСПЛ, викладеною, зокрема, у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", заява № 36985/97, рішення від 23 липня 2002 року, п. 110, адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи повинні бути розглянуті на підставі наданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів мусять саме податківці.

Перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 07.02.2024 за № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у зв`язку з повним задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 30 280,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 143, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 07 лютого 2024 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" судовий збір в розмірі 30 280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімедсят гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "ЖМЕРИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" (, місцезнаходження: вул. Чернишевського, буд. 42, м. Жмеринка, Жмеринський район, Вінницька область, 23100);

2) представник позивача: адвокат Коновалова Анна Павлівна (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: вул. Князів Острозьких, 32/2, бізнес-центр "Сенатор", 15 поверх, АО "ЕКВО", м. Київ, 01010);

3) відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028).

Повний текст судового рішення складено 11.04.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович