Справа № 466/11438/24
Суддя: Білінська Г. Б.
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/466/39/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді - Білінської Г.Б.

з участю секретаря Ханас С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відносно нього 10 листопада 2024 року була винесена постанова серії ЕНА №3452976, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови він ОСОБА_1 10.11.2024 року об 23 год.25 хв. керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги дорожнього знаку 3.41 «Стоп контроль», проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п.8.4. «в» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст.122КУпАП.

Вважає, вищевказану постанову протиправною, та такою що підлягає скасуванню з тих підстав, що жодних адміністративних правопорушень він не вчиняв, жодних правил дорожнього руху він не порушував. Разом з тим, відповідачем не задокументовано та не надано жодного доказу, які б вказували про вчинення ним даного правопорушення.

В оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок поліцейського про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. В оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок поліцейського про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Просить суд ухвалити рішення, яким постанову серії ЕНА №3452976 від 10.11.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП, скасувати, та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду 08.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив такі задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про розгляд справи належним чином. На виконання ухвали суду від 06.02.2025 року про витребування доказів, матеріалів відео-фіксації суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Так, згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається із оскаржуваної постанови серії ЕНА №3452976 від 10.11.2024 року, ОСОБА_1 10.11.2024 року об 23 год.25 хв. у с.Баня Лисовецька по вул.Грушевського, 5, керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.41 «Стоп контроль», проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п.8.4. «в» ПДР України. На підставі вказаної постанови позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не надано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки, також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації №R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На спростування доводів позивача та підтвердження того, що останній дійсно допустив порушення вимог зазначених вище вимог ПДР відповідачем до суду першої інстанції не було подано відеоматеріалів чи будь-яких інших доказів з камер на яких зафіксовано факт вчинення позивачем відповідного правопорушення. Більше того, в оскаржуваній Постанові не зазначено, які докази правопорушення до неї додаються.

Відтак, фіксування вчиненого позивачем порушення здійснено лише Постановою, яка не може розглядатися як доказ вчинення особою адміністративного правопорушення.

Зазначені висновки викладені у постановах Верховного суду від 15 листопада 2018 у справі № 524/5536/17, 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці (частина друга цієї статті).

Крім того, приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому постанову серії ЕНА №3452976 від 10.11.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, слід скасувати, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 242-244,246, 268, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області , Львівська обл, Стрийський р-н., м. Жидачів, вул. Садова, 4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕНА №3452976 від 10.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г. Б. Білінська