Справа № 638/2500/25
Суддя: Цвіра Д. М.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/2500/25
Провадження № 2-а/638/133/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Цвіри Д.М.,

за участі секретаря Пухно М.С.,

представника позивача Виноградова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

12 лютого 2025 року ОСОБА_1 в особі представника Виноградова В.О. за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова як адміністративного з адміністративним позовом у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Бакумова Дениса Сергійовича по справі про адміністративне правопорушення від 27.01.2025 № 2, якою на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 306,00 грн за ст. 1882 КУпАП.

- закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 1882 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області було проведено позапланову перевірку КП «Житлокомсервіс», за результатом проведення якої складено акт перевірки від 13.09.2024 № 231 (далі Акт перевірки № 231).

Актом перевірки встановлено наявність порушень пп. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», п. 1.4.6 Правил утримання будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 (далі Правила № 76) та п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі висновків Акту перевірки № 231 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято припис № 231 від 19.09.2024 про виконання законних вимог щодо усунення порушень законодавства про захист прав споживачів, (далі Припис) у якому містяться вимога усунути порушення, зазначені в Акті перевірки, а саме, ліквідувати (демонтувати) самозабудову (двері) на марші між першим (кв. 3) та другим (кв. 4) поверхом під`їзду другого житлового будинку № 1/3 по пров. Театральному, м. Харкова.

Не погодившись з висновками вказаного вище Акту перевірки та Приписом, КП «Житлокомсервіс» було подано до Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву про визнання протиправним та скасування Припису. Справі присвоєно унікальний номер № 520/27423/24 та станом на сьогодні провадження у справі відкрито та рішення у справі не прийнято.

Незважаючи на факт обізнаності про оскарження Припису, на підставі наказу 05.12.2024 № 782 та направлення від 05.12.2024 № 339 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області було проведено позапланову перевірку стану виконання Припису, результати якої оформлено Актом від 23.12.2024 № 339 (далі Акт перевірки № 339).

За наслідком проведення перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області винесено Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів від 06.01.2024 № 1 (далі Постанова № 1), якою до КП «Житлокомсервіс» застосовано штраф у розмірі 340,00 грн на підставі п.9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», яким передбачено відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів.

Зі вказаною постановою КП «Житлокомсервіс» також не погодилось та звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про її скасування. Справі присвоєно унікальний номер № 520/1518/25 та станом на сьогодні провадження у справі відкрито та рішення у справі не прийнято.

Незважаючи на обізнаність про вищевказані обставини, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.01.2025 № 2 (Постанова № 2), якою на начальника юридичного відділу Комунального підприємства «Житлокомсервіс» ОСОБА_2 накладено штраф у сумі 306,00 грн на підставі ст. 1882 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На переконання Позивача, вказана вище Постанова є очевидно незаконною, у зв`язку з чим він звертається до суду.

Ухвалою суду від 14 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення відповідно до мотивувань позовної заяви.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином завчасно, відзиву, заперечень до суду не надавав.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області було проведено позапланову перевірку КП «Житлокомсервіс», за результатом проведення якої складено акт перевірки від 13.09.2024 № 231 (далі Акт перевірки № 231).

Актом перевірки встановлено наявність порушень пп. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», п. 1.4.6 Правил утримання будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 та п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі висновків Акту перевірки № 231 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято припис № 231 від 19.09.2024 про виконання законних вимог щодо усунення порушень законодавства про захист прав споживачів, у якому містяться вимога усунути порушення, зазначені в Акті перевірки, а саме, ліквідувати (демонтувати) самозабудову (двері) на марші між першим (кв. 3) та другим (кв. 4) поверхом під`їзду другого житлового будинку № 1/3 по пров. Театральному, м. Харкова.

Не погодившись з висновками вказаного вище Акту перевірки та Приписом, КП «Житлокомсервіс» було подано до Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву про визнання протиправним та скасування Припису (унікальний номер судової справи № 520/27423/24).

На підставі наказу 05.12.2024 № 782 та направлення від 05.12.2024 № 339 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області було проведено позапланову перевірку стану виконання Припису, результати якої оформлено Актом від 23.12.2024 № 339.

За наслідком проведення перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області винесено Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів від 06.01.2024 № 1, якою до КП «Житлокомсервіс» застосовано штраф у розмірі 340,00 грн на підставі п.9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», яким передбачено відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів. Зазначена постанова оскаржується КП «Житлокомсервіс» у Харківському окружному адміністративному суді (унікальний номер судової справи № 520/1518/25).

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.01.2025 № 2 (Постанова № 2), якою на начальника юридичного відділу Комунального підприємства «Житлокомсервіс» ОСОБА_2 накладено штраф у сумі 306,00 грн на підставі ст. 188-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч.1 ст. 188-2 КУпАП встановлено відповідальність за невиконання посадовими особами, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про проведення перевірки діяльності по продажу товарів, виконанню робіт, наданню послуг громадянам-споживачам або про надання необхідних для цього матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст. 188-2 КУпАП встановлено відповідальність за ухилення посадових осіб і громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, від своєчасного виконання приписів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення №2 від 27 січня 2025 року вбачається, що в діях ОСОБА_3 встановлені ознаки правопорушення, передбачені ст. 188-2 КУпАП. Разом з тим, в оскаржуваній постанові не вказано за якою частиною статті 188-2 КУпАП ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Таким чином, посадова особа - Начальник Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Бакумов Денис Сергійович, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 188-2 КУпАП був зобов`язаний встановити на підставі наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів наявність в її діях/бездіяльності порушень п. 1.4.6 Правил № 76, п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», пп. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

При цьому, виходячи з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суб`єкт владних повноважень при судовому розгляді справи з оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, зобов`язаний надати докази правомірності свого рішення.

Відповідно до п. 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого приміщення у жилому будинку, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

Таким чином, за загальним правилом першочерговий обов`язок про приведення приміщення до попереднього стану у разі самовільного переобладнання або перепланування покладено саме на власника приміщення у відповідному жилому будинку (у даному випадку - власника квартири № 4 ОСОБА_4 ). Проте, якщо внаслідок такого перепланування і переобладнання погіршився технічний стан будинку та порушено права інших споживачів, обов`язок з приведення приміщення до попереднього стану покладається на виконавця послуг (у даному випадку відповідальну особу КП «Житлокомсервіс»), який зобов`язаний провести демонтаж самовільного перепланування/переобладнання та в судовому порядку вирішити питання про відшкодування вартості цих робіт власником, який допустив самовільне перепланування/переобладнання.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Рішенням Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 (далі Рішення №1186) визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: КП «Харківблагоустрій», КП «Харківські теплові мережі», ДКП «Харківкомуночиствод», КП «ВТП «Вода», КСП «Харківгорліфт» та інші.

Враховуючи положення ст. 245, 251, 280 КУпАП, начальник Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області ОСОБА_5 був зобов`язаний на підставі належним, допустимих, достовірних та достатніх доказів встановити наявність у ОСОБА_1 , як начальника юридичного відділу КП «Житлокомсервіс», обов`язку з приведення приміщення до попереднього стану.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КУпАП відповідач не надав доказів, що самовільне перепланування/переобладнання приміщень, здійснене ОСОБА_4 , призвело до погіршення технічного стану будинку. Такими доказами можуть бути висновки експертів, спеціалістів, які володіють спеціальними знаннями. При цьому, такі докази відсутні не були досліджені при винесенні оскаржуваної постанови. Також відповідачем не надано доказів, внаслідок такого перепланування/переобладнання порушено права інших споживачів. Так, в оскаржуваній постанові, протоколі та акті містяться посилання на звернення ОСОБА_6 , проте жодних обґрунтованих звернень ОСОБА_6 до КП «Житлокомсервіс» або до відповідача, матеріали судової справи не містять, що ставить під обґрунтований сумнів як їх наявність, так і факт порушення прав останньої внаслідок такого перепланування/переобладнання.

За таких обставин, висновки суб`єкта владних повноважень про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень абз. 2 п. 1.4.6 Правил № 76 та відповідно обов`язку ОСОБА_1 привести приміщення до попереднього стану є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Наявний в матеріалах справи Акт від 13 вересня 2024 року не містить відомостей про те, що внаслідок самовільного перепланування/переобладнання було погіршено технічний стану жилого будинку в цілому та порушено права інших споживачів, зокрема ОСОБА_6 , відтак є неналежним доказом порушення ОСОБА_1 абз 2 п. 1.4.6. Правил № 76.

Будь яких фото- та відеодоказів, на підставі яких суб`єкт владних повноважень міг би встановити, а суд перевірити ці обставини, матеріали справи також не містять.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 обов`язку привести приміщення до попереднього стану шляхом демонтажу самовільно встановлених дверей, що виключає порушення ОСОБА_1 п. 1.4.6 Правил № 76, п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» пп. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», та наявність в її діях/бездіяльності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-2 КУпАП.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Відповідно дост.252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої: «постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень».

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Так, відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. При цьому постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З наведених вище вимог щодо постанови по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що такі обов`язково повинні містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом, рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі № 263/15738/16-а.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Судом враховано висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 20.10.2011 р. по справі «Рисовський проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суть судового контролю під час розгляду даної справи полягає в тому, щоб оцінити підставу винесення спірної постанови саме на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суд не повинен перебирати на себе не владні функції і фактично здійснювати замість компетентного органу (посадової особи) розслідування або ж дослідження доказів, які не були зібрані, та не могли бути враховані ним до моменту винесення постанов.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Оцінюючи дії службової особи відповідача, якою прийнято оскаржувану постанову, на відповідність критеріям, викладеним у частині 2 статті 2 КАС України, суд приходить до висновку, що, приймаючи оскаржувану постанову, посадовою особою не дотримано встановлених законом підстав та порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова № 2 від 27 січня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ст. 188-2 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 584,00 грн.

Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Бакумова Дениса Сергійовича по справі про адміністративне правопорушення від 27.01.2025 № 2, якою на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 306,00 грн за ст. 188-2 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 188-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, , адреса: 61166, м. Харків, пр-т Науки, 40, 6 поверх, на користь ОСОБА_3 , судовий збір у розмірі 584 гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.04.2025.

Суддя Д.М.Цвіра