Справа № 380/15659/23
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/15659/23 пров. № А/857/2285/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року про прийняття звіту про виконання судового рішення у справі (головуючий суддя: Коморний О.І., місце ухвалення м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,,

встановив:

ОСОБА_1 , 10.07.2023 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії за віком із урахуванням положень ст. 51 та ч. 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії за віком, збільшивши розмір пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад 10 років (для громадян, які працювали за списком № 1), але не вище 85 відсотків заробітку, на підставі ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ, починаючи з 01.05.2023 і виплачувати у такому розмірі до припинення передбачених законодавством підстав для проведення такої виплати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплачувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХП, починаючи з 01.05.2023 і виплачувати до припинення передбачених законодавством підстав для проведення такої виплати. Позивачка 07.10.2024 подала заяву на підставі статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 18.01.2024 у справі № 300/7353/23.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 01.05.2023 року відповідно до положень ст. 51, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи» щодо збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 10 років за списком № 1, але не вище 85% заробітку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.05.2023 про перерахунок пенсії відповідно до положень ст. 51, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи» щодо збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 10 років за списком № 1, але не вище 85% заробітку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У подальшому, позивачка 18.12.2024 подала заяву про встановлення судового контролю, яка мотивована тим, що станом на момент подання цієї заяви рішення суду є невиконаним та розмір пенсії незмінним. Просить суд накласти штраф на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року відмовлено в клопотанні ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодилася позивачка та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати, а заяви про встановлення судового контролю задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в заяві.

Відповідачем, 13.03.2025 подано відзив на апеляційну скаргу в якому посив апеляційну скаргу відхилити.

У відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи вимоги цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цю справу слід розглядати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що рішення від 21.09.2023 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.05.2023 про перерахунок пенсії відповідно до положень ст. 51, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи» щодо збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 10 років за списком № 1, але не вище 85% заробітку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні виконано відповідачем, що підтверджується наданим рішенням від 03.01.2024 за № 93 про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

У силу приписів статті 14 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковими до виконання, тоді як невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Оскільки резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції та містить чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, тому виконання рішення суду, яке набрало законної сили, повинно реалізовуватись у визначений судом спосіб.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої ст. 382 КАС України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведених правових норм, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у виді подання звіту про виконання судового рішення.

На думку суду апеляційної інстанції, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 01.05.2023 відповідно до положень ст. 51, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи» щодо збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 10 років за списком №1, але не вище 85% заробітку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.05.2023 року про перерахунок пенсії відповідно до положень ст. 51, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи» щодо збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 10 років за списком № 1, але не вище 85% заробітку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення від 03.01.2024 за № 93 про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що приймаючи рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 03.01.2024 за № 93 пенсійний орган виходив з того, що позивачка отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону № 1058 за померлого чоловіка ОСОБА_2 , розмір пенсії годувальника обчислений відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058, яка не передбачає винятків та пільгового обчислення страхового стажу. Розрахункова величина стажу, визначена у ч. 2 ст. ст. 56 Закону № 796 має пільговий характер і застосовується виключно під час обчислення пенсії за нормами ч. 2 ст. 27 Закону № 1058 для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а позивачка отримує пенсію по втраті годувальника Закону № 1058. Крім цього, пенсійний орган зазначив, що додаткова пенсія за шкоду здоров`ю, особам віднесеним до категорії 4, що була встановлена до 01.01.2015, при переїзді на місце постійного проживання із зони, що була віднесена до зони посиленого радіологічного контролю, на іншу територію, не виплачується.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у задоволенні заяви про встановлення судового контролю необхідно відмовити, оскільки мотиви рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 03.01.2024 за № 93 не були предметом дослідження під час прийняття рішення від 21.09.2023, тобто обставини зазначені у цій заяві знаходиться поза межами розгляду питання пов`язаного з виконанням судового рішення у порядку статті 382 КАС України та фактично свідчать про виникнення нових правовідносин між позивачем та відповідачем після виконання рішення суду, що можуть бути предметом окремого позову.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року про прийняття звіту про виконання судового рішення у справі № 380/15659/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін