Справа № 639/2113/25
Суддя: Борисенко О. О.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/2113/25
Провадження № 2-а/639/66/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Пивоварової Т.В.,

за участю представника позивача адвоката Мамонова С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 639/2113/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

установив:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просив: скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № б/н від 19.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 17000,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та закрити провадження у справі.

Матеріали позовної заяви сформовані в системі «Електронний суд» 29.03.2025 та підписані представником позивача адвокатом Мамоновим Сергієм Ігоровичем, який діє на підставі ордеру (а.с.14).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 19.03.2025 позивача було зупинено на одному із мобільних Блок постів м. Харкова, де під час перевірки військово-облікових документів працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено позивачу, що він перебуває у розшуку у зв`язку з неявкою по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим працівник ТЦК та СП склав на ОСОБА_1 постанову №б/н від 19.03.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою за порушення вимог абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за неявку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце, зазначені у повістці та неповідомлення про поважні причини неприбуття. На думку сторони позивача зазначена постанова винесена з порушенням порядку та підлягає скасуванню, виходячи з такого. Позивач про розгляд справи не був повідомлений, протокол про адміністративне правопорушення не складався; позивача притягнено до адміністративної відповідальності за відсутності доказів факту вчинення адміністративного правопорушення; грубо порушено порядок вручення протоколу та роз`яснення прав та обов`язків, процедуру повідомлення про розгляд справи; допущені порушення при підготовці справи до розгляду. Представник позивача зауважив, що відповідно до оскаржуваної постанови, позивач не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , водночас, відповідно до реєстру Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_4 взагалі відсутній. Також, оскаржувана постанова не містить: підпису керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_2 ; інформації про час та адресу, куди ОСОБА_1 повинен був з`явитись за повісткою; інформації адреси, до якої скеровувалась повістка. Зазначене у постанові задеклароване/зареєстроване місце проживання позивача ( АДРЕСА_1 ) є невірним, оскільки позивач має реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2 , та відповідно до військово-облікового документу з Резерв +, позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_3 . Також, позивач неодноразово прибував до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою отримання права на відстрочку, проте протокол йому не було вручено та не повідомлено про дату, час і місце розгляду справи та про скерування на адресу останнього повістки. На зазначену у військово-обліковому документі з Резерв + адресу позивачу жодних повісток не скеровувалось. Також, відповідач мав можливість з`ясувати персональні дані позивача з інших інформаційно-комунікаційних систем, реєстрів, баз даних та інших реєстрів, а у постанові не зазначено, які саме персональні дані позивача нібито не було оновлено.

В зв`язку з наведеним позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом за судовим захистом його прав та інтересів.

01.04.2025 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання; у порядку ч. 3 ст. 80 КАС України витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якої начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_3 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення від 19.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення (а.с.30).

11.04.2025 суд на місці постановив ухвалу про долучення до матеріалів справи відзиву відповідача разом з копією матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 08.04.2025.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог та залишити оскаржувану постанову без змін, розглянути справу без участі сторони відповідача.

Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 19.03.2025, є військовозобов`язаним. З 15.04.2023 по 19.03.2025 позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 . ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу засобами поштового зв`язку надіслана повістка № 1510029 від 29.11.2024 для звірки, в якій зазначено, що позивачу належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 до 22.12.2024, проте позивач без поважних причин у строк та місце, зазначені в повістці, не з`явився, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення. Працівниками поліції ОСОБА_1 доставлено (супроводжено) до ІНФОРМАЦІЯ_7 , та начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 винесено оскаржувану постанову № 1052 стосовно ОСОБА_1 . Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не складався на підставі ст. 258 КУпАП.

11.04.2025 суд на місці постановив ухвали про долучення до матеріалів справи подані 10.04.2025 стороною позивача докази лист АТ «Укрпошта» та про повернення стороні позивача відповідь на відзив, що надійшла до суду 10.04.2025, оскільки за положеннями ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених ст. 286 КАС України, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву. Подання відповіді на відзив у справах, що розглядаються в порядку ст. 286 КАС України, не передбачено процесуальним законом.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Мамонов С.І. позовні вимоги підтримав, просив скасувати оскаржувану постанову, посилаючись на аргументи, що зазначені у позові.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання представник відповідача не з`явився, у відзиві на позовну заяву представник відповідача Бурлаков І.О. просив розглянути справу без участі сторони відповідача.

За положеннями ч. 3 ст. 268 КАСУ неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши представника позивача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов такого висновку.

Суд установив, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку, як військовозобов`язаний, у ІНФОРМАЦІЯ_8 ; інформація про відстрочку, тип відстрочки, підстави зняття/виключення, постанову ВЛК, дату ВЛК, звання, ВАС відсутні, свої дані позивач уточнив 26.03.2025, зазначивши адресу проживання: АДРЕСА_3 , що підтверджується військово-обліковим документом «Резерв+», сформованим 27.03.2025 (а.с.19).

Позивач є батьком трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , матір`ю якої є ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , матір`ю якого є ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , матір`ю якого є ОСОБА_9 (а.с.20-22).

Згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг»), ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) з 15.04.2023 по 19.03.2025 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав позивачу повістку від 29.11.2024 № 1510029 про явку до 22.12.2024 для звірки. Статус документу не знайшли (коментар як шукали), дата оновлення статусу 26.01.2025 (а.с.51).

Відповідно до листа АТ «Укрпошта» від 10.04.2025 на адвокатський запит, надати інформацію щодо пересилання реєстрованих поштових відправлень на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за останні шість місяців можливо у разі надання їх тринадцяти значних номерів (а.с.60-61).

19.03.2025 о 12:15 год ОСОБА_1 доставлено працівником поліції до ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку з порушенням ним військового обліку, що підтверджується довідкою про доставлення (супроводження) громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 6967.

19.03.2025 старшим лейтенантом поліції ТВО ком. Взводу № 2 роти № 3 батальйону №1 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Юлією Штонденко складений рапорт про те, що 19.03.2025 о 11:03 годин під час патрулювання виявлено гр-на ОСОБА_1 , який перебуває у розшуку за статтями 210, 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

19.03.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковник ОСОБА_3 виніс постанову № 1052 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн (а.с.42).

Відповідно до змісту вказаної постанови, встановлено, що 29.11.2024 поштовим відправленням ОСОБА_1 (задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) АДРЕСА_1 ) була направлена повістка № 1510029 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 до 22.12.2024. До 22.12.2024 гр-н ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце, зазначені в повістці та про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив вимоги абзацу другого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу третього частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Належне оповіщення про виклик ОСОБА_1 підтверджується інформацією з трекінгу на сайті «Укрпошти», згідно якої повістка № 1510029 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з «відсутністю адресата за вказаною адресою».

ОСОБА_1 19.03.2025 написав на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 пояснення, в яких зазначив, що не знав про надходження йому повістки, оскільки він проживає у м. Харкові (а.с.43).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період і тягне накладення штрафу у розмірі від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За змістом ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, під час складання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не оспорив інкриміноване йому порушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Копія оскаржуваної постанови отримана позивачем на руки. Однак, інформація яка міститься в копії постанови, яка додана до позовної заяви і копії постанови, яка надана відповідачем не збігаються. А саме, у копії постанови, що надана позивачем і яку суд оглянув у судовому засіданні не міститься номер постанови, відсутні підпис та печатка посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_3 що повинна її підписати, а у копії постанови, що надана відповідачем така інформація наявна. Зазначена обставина може свідчити про те, що позивачу була вручена копія не підписаної та не зареєстрованої у встановленому законом порядку постанови, що є порушенням. Відповідач цю обставину не спростував та доказів на її спростування не надав. Тому суд ставить під сумнів обставину дотримання посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 процедури складання та вручення копії постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого наразі не скасовано.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до абзаців 1, 3-4 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Згідно з абзацом 2 частини 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Відповідно до абз. 11 п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджене Постановою КМУ № 154 від 23.02.2022, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

За приписом пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 23 зазначеного Порядку визначені підстави для такого неприбуття, а саме: поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Пунктами 28-30-3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, визначено таке.

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1) (п.28).

У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки (п.29).

Повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (п.30).

Кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду (далі - QR-код).

QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням.

Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією (30-1).

Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді (п. 30-2).

У разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису. (п. 30-3).

Згідно з вимогами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зауважує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Також слід зазначити, що Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному становищі відносно суб`єкта владних повноважень.

Крім того, в п.30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З наданих сторонами доказів суд вбачає, що позивач ОСОБА_1 оновив свої облікові данні, зазначивши адресу свого місця проживання, як АДРЕСА_3 , що відрізняється від його місця реєстрації, невчасно 26.03.2025.

Отже, повістка правомірно мала бути надіслана позивачу за місцем його реєстрації: АДРЕСА_2 .

Водночас, жодних беззаперечних доказів на підтвердження факту надіслання ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу на адресу його місця реєстрації повістки від 29.11.2024 № 1510029 (коли саме надіслана), про повернення такої повстки до ІНФОРМАЦІЯ_3 з позначкою «адресат відсутній за зазначеною адресою» (коли саме повернута), відповідач не надав. Як і не надав копії самої повістки, що ставить під сумнів її наявність.

Крім того, в порушення вимог ч.3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 29 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, як свідчать матеріали справи, у повістці від 29.11.2024 не зазначений такий обов`язковий атрибут, як день і час явки за викликом (явка до 22.12.2024).

З огляду на викладене, виклик позивача повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк до 22.12.2024 для звірки здійснений ІНФОРМАЦІЯ_4 не у спосіб, встановлений законом (п.1 ч.2 ст.2 КАСУ), а також не відповідає критерію добросовісності (п.5 ч.2 ст.2 КАСУ).

Також в оскаржуваній постанові зазначено про те, що позивач не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце зазначені у повістці, що взагалі виключає можливість притягнення особи до відповідальності з огляду на відсутність державного органу з такою назвою. Адже, не можна прибути або не прибути до того місця, якого не існує.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що постанова від 19.03.2025 № 1052 винесена Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_10 за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача відповідачем виконані вимоги статей 254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП, є протиправною.

Отже, оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що з урахуванням презумпції невинуватості є підставою для її скасування із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на це, задовольняючи позов у цій справі, суд скасовує оскаржувану постанову із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн (а.с.13).

Отже, сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 605,60 грн, враховуючи результат розгляду справи (задоволення позову), відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача.

Керуючись ст. 6, 7, 9, 11, 44, 48, 73-78, 90, 139, 241-246, 268, 269, 271, 273-277, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову №1052 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 19.03.2025, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_10 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_13 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Повне рішення складено 11.04.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО