Справа № 480/4032/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

09 квітня 2025 р. Справа № 480/4032/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,
за позовом ФОП ОСОБА_1
до Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті
про скасування постанови,
ФОП ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 , апелянт) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якій просив суд скасувати постанову № 342518 від 17.04.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2025 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 по справі № 480/4032/23 скасовано.

Ухвалено постанову, якою позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті задоволено.

Скасовано постанову № 342518 від 17.04.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6710 грн за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

03.04.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 480/4032/23, в якій апелянт просить постановити додаткову постанову, якою стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 7000 грн в суді апеляційної інстанції та в розмірі 7000 грн в суді першої інстанції.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За змістом частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 3-5 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із вищезазначеного вбачається, що при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд перевіряє їх на предмет відповідності таким критеріям, як дійсність, обґрунтованість, розумність та співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Положення статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно з пунктом 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пунктом 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пунктом 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Також, положеннями пункту 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) передбачено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

За змістом частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Звертаючись до Другого апеляційного адміністративного суду із заявою про винесення додаткового рішення ФОП ОСОБА_1 було додано копії договору № 29 про надання правової допомоги від 29.04.2023, додаткової угоди № 1 від 01.05.2023 до договору № 29 про надання правової допомоги від 29.04.2023, додаткової угоди № 2 від 02.10.2023 до договору № 29 про надання правової допомоги від 29.04.2023, акту прийому-передачі виконаних робіт від 31.03.2025.

Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт від 31.03.2025 Адвокатське бюро «Грицик» надало, а позивач прийняв таку правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанції:

- послуги надання правової інформації, консультацій і роз`яснення з правових питань;

- інші види правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором;

- витрати на збір доказів;

- гонорар адвоката за представництво в суді;

- складення заяв, скарг по суті справи та процесуальних та інших документів правового характеру в Сумському окружному адміністративному суді та Другому апеляційному адміністративному суді,

на загальну суму 14000 грн, а саме у розмірі 7000 грн за надання послуг в першій інстанції та 7000 грн за надання послуг в апеляційній інстанції.

Дослідивши заяву позивача та додані до неї документи, з урахуванням критеріїв дійсності, обґрунтованості, розумності та співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, колегія суддів зазначає, що послуги зі збору доказів охоплюються послугою зі складення заяв, скарг по суті справи та процесуальних та інших документів правового характеру, що свідчить про відсутність підстав для їх окремого врахування.

Крім того, з огляду на те, що справа як в Сумському окружному адміністративному суді, так і в Другому апеляційному адміністративному суді розглядалась без повідомлення учасників справи на підставі матеріалів справи, послуга представництва в суді в цій частині не надавалася, а отже гонорар за таке представництво не підлягає стягненню.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги явно завищеним, а отже таким, що підлягає зменшенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у розмірі 1500 грн, в суді апеляційної інстанції 750 грн.

Отже, загальний розмір витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорт складає всього 2250 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, ч.4 ст. 229, ст. ст. 243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ФОП ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті (40000, м. Суми, вул. Шишкаріська, буд. 9, ) витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанцї у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп, витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанцї у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., а всього 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Спаскін О.А.