Справа № 454/2003/24
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/2003/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю.

за участю секретаря: Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Сокалі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівськійобласті про скасування постанови про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №2205630 від 22.05.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що згідно вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності через керування транспортним засобом з порушенням вимог п.31.4.3 ПДР, тобто автомобіль мав несправні зовнішні світові прилади, за що інспектор поліції ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Мошко Х.Г. винесла оскаржувану постанову та притягнула позивачку до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та наклала штраф у розмірі 340 грн. 00 коп.

З вказаною постановою вони категорично не згодні з наступних підстав. 22.05.2024 року позивач поверталася на своєму автомобілі та в с.Нісмичі Шептицького району її зупинили працівники поліції та повідомили, що в автомобілі не працює стоп-сигнал. ОСОБА_1 подякувала за інформацію та вказала, що перед виїздом із дому сигнал був справний та одразу зателефонувала до свого чоловіка щоб допоміг їй усунути несправності на місці. В цей час працівники поліції попросили у водія документи після чого винесли оскаржувану постанову.

Таким чином, сам факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена вина позивача у інкримінованому правопорушенні, а тому у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також зазначили, що була порушена процедура розгляду справи інспектором поліції, їй не були роз`яснені права і обов`язки, а поліцейський обмежилася лише формальним складанням постанови, не долучено доказу на підтвердження вчинення правопорушення (відсутній безперервний відеозапис). Враховуючи викладене просить суд скасувати вказану постанову а провадження у справі закрити.

06.06.2024 року ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвала надіслана судом на офіційну електронну адресу відповідача та отримана відповідачем, що підтверджується трекінгом про відправку рекомендованого повідомлення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Розгляд даної справи, відповідно до вимог ст.257 КАС України, проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 4ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.05.2024 року о 07.39год. у с.Нісмичі Шептицького району водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Renault Kango» д.н.з. НОМЕР_1 з несправними зовнішніми світовими приладами, чим порушила п.31.4.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 статті 121 КУпАП.

Згідно постанови серії ЕНА №2205630 від 22.05.2024р., винесеної інспектором поліції ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Мошко Х.Г. позивачку піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340грн. за вчинення нею вказаного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (зі змінами та доповненнями) (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулична-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктом 31.3а) ПДР України встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Частина 1 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З дослідженої у судовому засіданні постанови ЕНА №№2205630 від 22.05.2024р., судом встановлено, що вона не містить посилання на докази, на підставі яких інспектор зробив висновок про порушення ОСОБА_1 п.31.4.3 ПДР України.

Згідно Правил дорожнього руху України п.31.4.3 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності зовнішніх світлових приладів таким вимогам:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Таким чином у перелічених вимогах відсутнє посилання на заборону експлуатації транспортного засобу у разі несправності стоп-сигналу, протилежного відповідачем не доведено та не спростовано.

Окрім того, суду такі докази також надані не були, правом на подання відзиву відповідач не скористався та не довів в судді правомірність такого висновку, який став підставою для винесення даної постанови.

Відтак, під час судового розгляду не знайшов своє підтвердження факт порушення з боку позивача правил дорожнього руху України та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Отже, суд приходить до висновку, що розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності поліцейський мав право виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, але суд погоджується з доводами позивача про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор не повно з`ясував обставини справи, а саме не обґрунтував своє рішення належними та допустимими доказами, тобто постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 269, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2205630 від 22.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. 00 коп.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1

за ч.1 ст.121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять)грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області , місце знаходження: м.Львів, пл.Генерала Григоренка 3.

Головуючий: Л. Ю. Фарина