Справа № 620/1030/25
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року Чернігів Справа № 620/1030/25

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Тучкової Л.Л.,

представників відповідача Кашиної С.В., Баштан В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ТОВ Фірма "Радікал" до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

У С Т А Н О В И В:

ТОВ Фірма "Радікал" звернулось до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці та просить: визнати протиправними та скасувати рішення Чернігівської митниці (Україна, 14017, Чернігівська обл., місто Чернігів, пр-т Перемоги, будинок 6, Ідентифікаційний код 43985581) про коригування митної вартості товарів № UA102000/2024/000078/2 від 23 грудня 2024 року за митною декларацією №24UA94Ul та визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Чернігівської митниці (Україна, 14017, Чернігівська обл., місто Чернігів, пр-т Перемоги, будинок 6, Ідентифікаційний код 43985581) № UA102020/2024/000132.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA102000/2024/000078/2 від 23 грудня 2024 року за митною декларацією №24UA94Ul та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Чернігівської митниці № UA102020/2024/000132, є не обгрунтованими винесеними у порушення норм чинного законодавства та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

23.12.2024 Позивачем до митниці було подано митну декларацію (далі - МД) №24иА94иіта заявлено до митного оформлення товар «Мішки пакувальні: мішки поліпропіленові», виробник - ANNEXPOLYMERS, торговельна марка - ANNEXPOLYMERS, країна виробництва - IN».

Поставка цих товарів здійснювалася з Індії на умовах FOBINMundrapoгtв рамках зовнішньоекономічного контракту від 10.07.2024 № 10/07-RA, укладеного з виробником ANNEXPOLYMERS(Індія), далі - контракт.

Відповідно до п. 4 «Умови платежу» цього контракту спосіб та термін платежу обумовлюється у додатках на кожну окрему поставку. Відповідно до додатку від 23.08.2024 №2 до контракту сплата коштів за партію товару здійснюється на умовах 100% передоплати.

Митну вартість товарів було заявлено за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) з розрахунку 1,60 USD/ кг.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МКУ) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як передбачає ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі - продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ст. 337 МКУ під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України здійснюється візуальна перевірка документів та відомостей, які подані до митного оформлення, в тому числі із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризикамита іншими способами, передбаченими цим Кодексом.

Як передбачає ст. 320 МКУ, форми та обсяги митного контролю обираються:

1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або

2) автоматизованою системою управління ризиками.

Форми та обсяги митного контролю, визначені відповідно до пункту 2 частини першої ст. 320 МКУ, є обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів. Прийняття цими посадовими особами рішення щодо нездійснення митного контролю у зазначених формах та обсягах не допускається.

За вищевказаними митними деклараціями автоматизованою системою управління ризиками (далі - АСУР) в напрямку контролю правильності визначення митної вартості товару було згенеровано форми митного контролю за кодами 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

В порядку контролю правильності визначення митної вартості товарів, реалізуючи право, передбачене п. 1 ч. 5 ст. 54 МКУ, було здійснено перевірку достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах.

За результатами проведеного аналізу документів, поданих разом з МД №24UA94U1, було встановлено наступне:

1. Згідно з платіжними інструкціями в іноземній валюті від 04.09.2024 №5 та 26.09.2024 №6 сплата коштів за товар у розмірі 34 577,52USD здійснена лише на підставі контракту від 10.07.2024 №10/07-RA без конкретики щодо інвойсу та/або додатку до контракту, відповідно до яких відбувається поставка товару. Таким чином, митний орган не може перевірити дійсність заявленої вартості товару.

Враховуючи, що за цим контрактом товар вже ввозився на митну територію України (листопад 2024), то неможливо однозначно виокремити, що сплата коштів за товар згідно із вказаними платіжними дорученнями стосується саме цієї поставки товару. Відповідно митний орган не може перевірити заявлену вартість товару.

Крім того, в наданих платіжних інструкціях в іноземній валюті від 04.09.2024 № 5 та 26.09.2024 № 6 відсутні відмітки банку в таких полях як «Відмітка про надходження», «Підрозділ валютного контролю», «Відмітка про виконання», які засвідчують про зарахування коштів на рахунок отримувача, що свідчить про недостатність зазначеної в ній інформації.

2. Відповідно до п. 6 «Упаковка і маркування» контракту товар упакований убаули, щозабезпечуєйогозбереження при транспортуванні.

Але жодним пунктом контракту не визначено чи включені витрати на пакування в ціну товару. З огляду на зазначене, такі витрати як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, до митної вартості товару включено не було, чим порушено вимоги підпункту «в» пункту 1 ч. 10 ст. 58 МКУ.

3. Транзитна митна декларація Т1 - це документ, який є митною гарантією і застосовується для товарів при ввезенні на територію ЄС або транзиту товарів цією територією, якаоформлюється в країні транзиту.

Доставка товару з Польщі здійснювалась на підставі митної декларації Т1 №24PL322080NS2V4SM4, але в жодному документі не вказано вартість її оформлення. Оскільки її оформлення пов`язане з перевезенням товару, тому, як наслідок, такі витрати повинні включатися до митної вартості.

4. Відповідно до договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 16.08.2024 №00665/24 послуги з перевезення вантажу з Індії до України надавалися на підставі заявки на організацію транспортно-експедиторських послуг та/або додаткової угоди до цього договору, в якій конкретизуються деталі доставки вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ серед документів, які підтверджують митну вартість товарів є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Виходячи з цього, до таких документів між іншим відносяться договір про надання транспортно-експедиторських послуг, заявка на перевезення, рахунок на оплату транспортних послуг, довідка про транспортні витрати тощо. Наявність цих документів дає можливість упевнитись в правдивості понесених транспортних витрат з доставки товару.

Не зважаючи на те, що заявка на перевезення є невід`ємною частиною договору про транспортно-експедиторське обслуговування під час митного оформлення її надано не було. Таким чином, у митного органу була відсутня можливість перевірити дійсність понесених витрат з перевезення товарів та повноту їх включення до митної вартості.

5. Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 «Порядок розрахунків» договору про транспортно- експедиторське обслуговування оплата за надані послуги з перевезення товару здійснюється на умовах 100%передоплати.

З огляду на зазначене, до митного оформлення також повинні подаватися платіжні документи, які підтверджували б сплату коштів за транспортно-експедиторське обслуговування. Таких документів до митного оформлення Позивачем надано не було, чим порушено вимоги п. 5 і 6 ч. 2 ст. 53 МКУ.

6. Серед документів, вказаних в графі 44 МД №24UA94U1, зазначено митну декларацію країни відправлення, але до митного оформлення її подано не було.

Надана митна декларація Т1, яка є транзитною декларацію, не дає повну інформацію про товар та вартість товару, саме декларація країни відправлення (експортна декларація) могла б підтвердити дійсні умови поставки та вартість товару, які безпосередньо впливають на митну вартість товару.

В той же час, як передбачає частина 10 ст. 58 МКУ, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: комісійні витрати та витрати на навантаження, вивантаження, та обробку оцінюваних товарів, пов`язані із транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Таким чином, до митної вартості товару не були включені вказані витрати.

Зазначене свідчить про не декларування складових митної вартості в повному обсязі, чим порушено вимоги п. 1 та п. ч. 10 ст. 58 МКУ.

Крім того, до митного оформлення подані не всі обов`язкові документи, як того вимагає ч. 2 ст. 53 МКУ.

У своїй сукупності вказані обставини дають можливість стверджувати, що дані порушення є недопустимими та говорять про факт намірів Позивача ввезти товар за заниженою ціною, як наслідок, уникнути сплати митних платежів у повному обсязі.

Частиною третьою ст. 53 МКУ передбачено право митного органу витребувати додаткові документи, визначений перелік таких документів та обов`язок декларанта їх надання.

Враховуючи зазначене, а також те, що згідно з ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ для підтвердження заявленого рівня митної вартості товарів декларанту було запропоновано надати наступні додаткові документи, а саме:

- прайс-лист виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- виписку з бухгалтерської документації, зокрема, видатково-прибуткові накладні стосовно попередніх поставок товару;

- заявка на організацію транспортно-експедиційних послуг;

- документи про оплату транспортно-експедиційних послуг;

- висновки про вартісні характеристики ідентичних та/або подібних товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством.

Крім того, декларанта повідомлено про те, що відповідно до ч. 6 ст. 53 МКУ він має право за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Відповідно до частини третьої ст. 53 МКУ митним органом21.11.2024 о 09:57:48 електронним повідомленням через АСМО Інспектор декларанту направлено лист щодо необхідності подання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару.

На запит митниці Позивачем додатково надані наступні документи:

- прайс-лист від 23.08.2024;

- копія митної декларації країни відправлення від 03.10.2024 № 4542142;

- заявка на транспортно-експедиторські послуги від 01.10.2024 № 2;

- платіжна інструкція від 15.12.2024 №12 про оплату транспортно-експедиційних послуг;

- висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 17.12.2024 №2349;

- прибуткова накладна від 21.11.2024 № 35 та видаткові накладні від 02.12.2024 № 3, 03.12.2024 № 6 та 04.12.2024 № 9.

За результатами їх опрацювання додатково наданих документів встановлено, що:

- прайс-лист від 23.08.2024 не містить терміну дії цін;

- у висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 17.12.2024 №2349 експертом вказуються лише використані інформаційні джерела без зазначення числових даних щодо вартості сировини і товарів, які порівнюються з оцінюваними. Крім того, відсутній аналіз зовнішніх джерел і порівняння вартісних показників на ідентичні/ подібні товари та інших вартісних складових на задекларований товар.

Таким чином, наданий висновок не дає можливості впевнитись у достовірності, об`єктивності наведеної в ньому інформації та здійснити його перевірку у відповідності до положень ч. 21 ст. 58 МКУ.

Згідно з платіжною інструкцією від 15.12.2024 №12 оплата транспортно- експедиційних послуг здійснюється з рахунка платника (ТОВ Фірма «Радікал»), який не відповідає банківському рахунку, зазначеному в договорі про транспортно- експедиторське обслуговування від 16.08.2024 №00665/24 та заявці на організацію транспортно-експедиційних послуг від 01.10.2024 №2. Доповнення до вказаного договору про зміну банківських реквізитів митному органу не надавалося.

Видаткові накладні від 02.12.2024 № 3, 03.12.2024 № 6 та 04.12.2024 № 9 не містять підписів та печаток отримувачів товарів, тому їх не можна вважати належними документами.

Оскільки додатково подані документи не спростували сумніви митниці та не підтвердили заявлену Позивачем митну вартість, митним органом 23.12.2024, у відповідності до вимог частини четвертої ст. 52, ст. ст. 55 та 57 МКУ, проведена консультація з декларантом з метою визначення митної вартості та обміну інформацією на ідентичні, подібні (аналогічні) товари.

Електронне повідомлення про проведення консультації за МД від 23.12.2024 №24UA94U1 (надіслано Відповідачем 23.12.2024 о 15:15:31, отримано Позивачем 23.12.2024 о 15:17:27) та лист декларанта від 23.12.2024 про її проведення.

Враховуючи відсутність усіх складових митної вартості, а також враховуючи вимоги ч. 6 ст. 54, п. 2 ч. 2 ст. 52 та ч. 2 ст. 58 МКУ, були усі підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та для визначення митним органом митної вартості товару самостійно.

Митну вартість товарів за митною декларацією від 23.12.2024 №24 и А94 скориговано відповідно до ст. 64 МКУ за резервним методом шляхом прийняття Рішення про коригування митної вартості від 23.12.2024№UA102000/2024/000078/2.

Від так митницею відмовлено декларанту у митному оформленні (випуску) спірного товару, про що оформлена картка відмови №UA102020/2024/000132.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

Оцінюваний товар був випущений у вільний обіг за митною декларацією від 23.12.2024 №24UA09U3 шляхом надання забезпечення сплати митних платежів на суму 255 612,97 грн, термін дії яких закінчується 22.03.2025.

Відповідно до ч. 8 ст. 55 МКУ протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів (ч. 9 ст. 55 МКУ).

Для вирішення питання щодо перегляду оскаржуваного рішення від 23.12.2024 №UA102000/2024/000078/2 Позивач із відповідною заявою до митниці не звертався.

Відповідно до ст. ст. 49-50 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів, застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України, ведення митної статистики, розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Митна вартість будь-яких товарів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до глави 9 МКУ, норми якого базуються на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (далі - ГАТТ), визначається та заявляється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 МКУ.

Згідно частини 1 ст. 51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Як передбачає частина 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частин 1 ст. 54 МКУ митний орган під час проведення митного контролю та митного оформлення здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, оскільки відомості про митну вартість застосовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 МКУ).

Такий контроль здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно частини 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як передбачає ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Зазначені положення цілком ґрунтуються на нормі ст. 17 Угоди про застосування статті VIirATT, згідно з якою ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом. Під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Тобто, митний орган, в першу чергу, цікавить кон`юнктура ринку відповідного товару та відповідність оцінюваного товару кон`юнктурі цього ринку. При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості.

Згідно ч. 3 ст. 54 МКУ за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Самостійне визначення ціни повинно ґрунтуватися на умовах та застереженнях Розділу ІІІ «Митна вартість товарів та методи її визначення» МКУ.

Щодо правових підстав для застосування відповідачем основного та другорядних методів визначення митної вартості, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 51 МКУ митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього МКУ.Так, згідно з положеннями глави 9 МКУ, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні, зокрема, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МКУ). Відповідно до ч. 3 ст. 58 МКУ, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої ст. 57 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МКУ).

Згідно частини 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано у зв`язку з:

- не декларування складових митної вартості товарів у повному обсязі;

- відсутністю можливості митного органу упевнитись в правильності заявленої митної вартості товарів та перевірити їх числове значення;

- відомості, використані декларантом, не підтверджені документально та не є достовірними (п. 2 ч. 2 ст. 52 та ч. 2 ст. 58 МКУ).

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 МКУ. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються за всіма ознаками ідентичних товарів.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МКУ за митну вартість береться вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються, за ознаками подібних (аналогічних) товарів: якість, наявність торгової марки та їх репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень ст. ст. 58 - 61 МКУ, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст. 62 МКУ на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та ст. 63 цього Кодексу може бути зворотною. У разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов`язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, таких компонентів: 1) витрат на виплату комісійних, що звичайно сплачуються або підлягають сплаті, чи звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покриття загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України товарів того ж класу та виду; 2) звичайних витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування, та інших пов`язаних з такими операціями витрат; 3) сум податків, що підлягають сплаті в Україні у зв`язку з ввезенням (імпортом) чи продажем (відчуженням) товарів.

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовано, так як відсутня достовірна та документально підтверджена інформація щодо ціни одиниці товару (ст. 62 МКУ).

Для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум: 1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються; 2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; 3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовано, так як відсутня інформація щодо складових вартості товарів, наданої виробником (ст. 63 МКУ).

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано у зв`язку з недекларуванням Позивачем у повному обсязі всіх складових митної вартості товарів та відсутністю можливості митного органу перевірити їх числове значення.

У зв`язку з відсутністю можливості застосування наступних чотирьох методів, митну вартість товару було скориговано відповідно до ст. 64 МКУ за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Необхідно зазначити, що аналізуючи норми ст. ст. 59-61 МКУ, порівняння товарів при здійсненні коригування митної вартості відбувається в тому випадку, коли таке коригування проводиться за другим (за ціною договору щодо ідентичних товарів) або третім (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) методами визначення митної вартості. У цьому випадку порівняння здійснюється з метою встановлення наявності усіх ознак, яким повинні відповідати ідентичні або подібні (аналогічні) товари, тобто беруться до уваги: фізичні характеристики товару, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник.

Якщо ж коригування митної вартості здійснюється за шостим (резервним) методом, то митна вартість, визначається згідно з положеннями ст. 64 МКУ та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, при цьому митницею беруться до уваги, як правило, опис товару та його основні характеристики. У даному ж випадку додатково співпадають країна виробництва товарів - Індія та умови поставки FOB.

Митну вартість товарів за митною декларацією від 23.12.2024№24 и А94 скориговано відповідно до ст. 64 МКУ за резервним методом з розрахунку 2,55 USD/кг шляхом прийняття Рішення про коригування митної вартості від 23.12.2024№UA102000/2024/000078/2, відповідно до наявної у митного органу цінової інформації ЄАІС Держмитслужби щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено - МД від 18.11.2023 № 24UA69U0.

При цьому, Відповідачем використано цінову інформацію на товар з наступними характеристиками: «Мішки пакувальні полотняного переплетення зі стрічок з поліпропілену, без вкладинки: розмірами 40х50 см, 50х75 см, 50х75 см, 50х75 см, 55х73 см, 55х85 см, 55х90 см, 50х105 см, 56х105 см, 56х105 см, 56х110 см, 100х120 см, 100х150 см, 56х105 см, 56х105 см. Низ мішка прошитий двонитковим ланцюговим швом, спосіб обробки швів зигзагоподібний терморіз. Колір - молочний. Виробник: VEDHAAPOLYPACKLLP. Країна виробництва: IN», вагою 28 329,5 кг, здійснено за рівнем митної вартості, визначеним за резервним методом, з розрахунку 2,55 USD/кг на умовах FOB - INMUNDRAPORT при їх поставці з Індії.

При цьому твердження Позивача про те, що спрацювання системи АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації стало підставою для відмови у застосуванні першого методу є помилковим. Спрацювання ризику є підставою для детальнішого опрацювання декларації та документів, оскільки система спрацьовує самостійно та автоматично, уповноважена особа митниці зобов`язана дослідити надані декларантом документи, а використання цінової інформації є як наслідок у зв`язку з виявленими недоліками. У разі спростування сумнівів митниці Позивач міг задекларувати товар за першим методом та за ціною, яку було заявлено першочергово.

Тому використання цінової інформації для коригування вартості за шостим методом є обґрунтованим та законним.

Зважаючи на наведене, суд дійшов переконання, що рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA102000/2024/000078/2 від 23 грудня 2024 року за митною декларацією №24UA94Ul та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Чернігівської митниці № UA102020/2024/000132, винесені відповідачем обгрунтовано правомірно та у межах своїх повноважень.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову ТОВ Фірма "Радікал" необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ТОВ Фірма "Радікал" (вул. Алєксєєва, 45, м. Чернігів,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,14033) до Чернігівської митниці (просп. Перемоги, 6,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14017) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 10 квітня 2025 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ