Справа № 160/27273/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 рокуСправа №160/27273/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2024р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 та просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 №2665/1 від 28 вересня 2024 року щодо встановлення рівня придатності до військової служби ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця Військової частини № НОМЕР_2 як «придатний до в/с»;

- зобов`язати Військово-лікарську комісію Військової частини НОМЕР_1 провести переогляд і провести військово-лікарську експертизу стану здоров`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця Військової частини № НОМЕР_2 з метою визначення ступеня його придатності до військової служби з урахуванням результатів проведення судового експертизи.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та у зв`язку з реальною неможливістю до служби його було направлено на обстеження до ВЛК в/ч НОМЕР_1 із переліком хвороб, які були зазначені у направленні. За висновком ВЛК в/ч НОМЕР_1 було прийнято рішення у формі Довідки ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р. за яким його було визнано «придатним до в/с» саме у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, тобто, придатність його до служби були визначена як обмежена. Позивач не погоджується із зазначеною постановою ВЛК, вважає, що її висновки порушують його права та інтереси, оскільки згадану постанову (Довідку №2665/1) з висновком «придатний до в/с» було прийнято з порушенням процедури її прийняття, встановленої Положенням про ВЛЕ №402, внаслідок неналежного медичного огляду, а саме: без витребування довідки про хвороби з медичної карти з військової частини, без застосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби та за наявності незаперечних даних про те, що здатність його до проходження військової служби не відновиться, не оцінювалася можливість проходження ним військової служби на посаді, яка найбільш відповідає стану його здоров`я, не розглядалося питання про надання відпустки для лікування та інше, не було проведено аналізів, встановлених Положенням про ВЛЕ №402, що є порушенням п.п.6.8, 6.9, 6.10, 6.12 згаданого Положення про ВЛЕ №402 та як результат, був прийнятий висновок, який має упереджений, необ`єктивний та несправедливий характер, який призвів до порушення його прав при проходженні військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (а.с.1-4).

Ухвалою суду від 21.10.2024р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано, зокрема, відповідача, надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати докази правомірності прийняття оспорюваного рішення та з дотриманням процедури його прийняття, встановленої п.6.8, п.6.9, п.6.10, п.6.12 Положення №402 та інших вимог Положення №402, виходячи з приписів ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.23).

На виконання вищенаведеної ухвали суду, через систему «Електронний суд» 08.11.2024р. від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог позивачеві відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що медогляд позивача було проведено з дотриманням вимог, визначених Положенням №402 з належним оформленням картки обстеження та його медичного огляду, встановленого зразка, з якої видно, що позивач був оглянутий лікарями, які обов`язково мають здійснювати огляд осіб, які проходять військову службу, також було виконано аналіз крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, що підтверджується доказами, доданими до відзиву на позов; медичний огляд позивача проводився шляхом вивчення та оцінки стану його здоров`я і фізичного розвитку на момент огляду з винесенням оспорюваної постанови, оформленої Довідкою ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р. за якою зроблено висновок, що позивач придатний до військової служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; станом на дату прийняття спірної постанови формулювання «обмежено придатний до військової служби» не передбачено Положенням №402. За викладеного, відповідач вважає оспорювану постанову ВЛК законною та такою, що відповідає вимогам законодавства та не підлягає скасуванню (а.с.29-33).

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

А за приписами ч.8 ст. 262 наведеного Кодексу, передбачено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.04.2025р. у зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. у щорічній відпустці у період грудень 2024р. січень 2025р., з 06.03.2025р. по 14.03.2025р. та, як наслідок, об`єктивну неможливість прийняття у цей період рішень у справах, на підставі ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд даної справи було продовжено до 11.04.2025р. (а.с.52).

Враховуючи викладене, рішення у даній справі приймається судом 11.04.2025р., тобто, у межах строку, визначеного ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Громадянин України ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, проходить військову службу за мобілізацією з липня 2024р., станом на жовтень 2024 року у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується копією паспорту позивача серії НОМЕР_3 від 11.11.1996р., відомостями, які містяться у копії Витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_4 від 18.07.2024р. №310 та у позові, що учасниками справи не оспорюється (а.с.1-4, 12-13,16).

За направленням командира в/ч НОМЕР_2 від 23.09.2024р. №1569/40 позивача солдата ОСОБА_1 , призваного на військову службу у липні 2024р. ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено до в/ч НОМЕР_1 з метою проходження ВЛК для визначення придатності до військової служби, з попереднім діагнозом: «Гіпертонічна хвороба ІІ ст (Концентрична гіпертрофія лівого шлуночка) Ступінь АГ 2, ризик Ш (високий) Вертеброгенна шийна радикулопатія С6 справа, попереково-крижова радикулопатія S1 справа, помірний больовий, м`язово-тонічний синдром, 102ст. статико-динамічні порушення функції хребта на фоні остеохондрозу; спондилоартроз, спондильоз, ункоартроз, артроз у суглобі Клювільє, грижі дисків С5-С6-0,4 см, 14-15-5 мм, 1,5-51 8,5 мм із зміщенням фрагменту диска каудально, вакуум-феномен. Ретролістез 1,5, 4,5 мм.», що підтверджується змістом копії наведеного направлення, наявного у справі (а.с.42).

На підставі наведеного направлення, 28.09.2024р. Військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_1 було проведено медичний огляд позивача за результатами якого прийнято постанову, оформлену Довідкою №2665/1 від 28.09.2024р. за змістом якої комісією встановлено діагноз та причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва):

«Остеохондроз шийного, грудного, попередкового відділів хребта з протрузіями та грижами МХД С-5-С6, L4-L, L5-S1, з помірним больовим сидромом та незначним порушенням функцій». Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

«Хронічна вертеброгенна С6 шийна радикулопатія справа, попереково-крижова радикулопатія S1 справа, зі стійким помірним больовим і м`язево-тонічними синдромами, з незначним порушенням функцій. Гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 2 ступінь, ризик помірний. СН0. (ІММЛШ-117 г/м2). Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей». Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.

На підставі статей 39-б, 23-в, 64-в графи ІІ Розладу хвороб «Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони».

Окрім того, у згаданій Довідці ВЛК №2665/1 зазначено, що такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.

Відмітка про ознайомлення з постановою ВЛК (підпис, ім`я та прізвище оглянутого, дата ознайомлення) у згаданій Довідці не заповнені (а.с.10,35).

Також судом встановлено, що 03.10.2024р. засобами поштового зв`язку згідно копій фіскальних чеків Укрпошта від 03.10.2024р. позивачем були направлені дві скарги, а саме: до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Дніпро, вул. Старокозацька, 63) та до Центральної ВЛК Збройних Сил України ( АДРЕСА_1 ) щодо незгоди з постановою ВЛК в/ч НОМЕР_5 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 28.09.2024р. №2665/1, що підтверджується їх копіями та копіями наведених фіскальних чеків про відправку (а.с.19-20).

Станом на момент розгляду даної справи, ні позивачем, ні відповідачем доказів, які б свідчили про результати розгляду наведених скарг позивача до суду не надано.

Вважаючи постанову ВЛК в/ч НОМЕР_1 , оформлену Довідкою ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р., прийнятою з процедурними порушеннями (допущено порушення процедури огляду), позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання її протиправною та скасування.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача частково в частині визнання протиправною та скасування постанови ВЛК в/ч НОМЕР_1 , оформленої Довідкою ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р., виходячи з наступного.

У відповідності до правових висновків Верховного Суду, викладених у його постановах від 13.06.2018р. у справі №806/526/16, від 12.06.2020р. у справі №810/5009/18, при розгляді даної справи судом не надається оцінка медичним критеріям (стосовно встановленого діагнозу та його правомірності, а також висновків членів-комісії (лікарів) щодо придатності до військової служби), а лише перевіряється дотримання суб`єктами владних повноважень юридичної процедури прийняття та відповідність оспорюваного рішення вимогам законодавства.

Процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями визначена Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402 (далі Положення №402).

За приписами п.1.2 глави 1 розділу І Положення №402 установлено, що військово-лікарська експертиза це, зокрема, медичний огляд військовослужбовців з метою визначення ступеня їх придатності до військової служби; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців.

Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) згідно п.2.1 глави 2 розділу І Положення №402.

Пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ згаданого Положення №402 визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, у мирний час та під час дії особливого періоду.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою, зокрема, визначення придатності військовослужбовців до військової служби, встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3) згідно до вимог п.1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402.

За приписами п.20.1 глави 20 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні у своїй роботі керуються цим Положенням.

Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтва).

Постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду п.22.12 глави 2 розділу ІІ Положення №402.

При цьому, згідно п.20.2 глави 20 розділу ІІ згаданого Положення №402 постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК.

Згідно до п.6.1 глави 6 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що медичний огляд проводиться, зокрема, військовослужбовців за направленнями прямих начальників від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.

У відповідності до п.6.2 глави 6 розділу ІІ Положення №402 визначено, що на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК подаються такі документи, а саме:

- направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України, попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14. Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання;

- медична книжка;

- посвідчення особи (військовий квиток);

- фотокартка 3 х 4 без головного убору при амбулаторному огляді.

На осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого.

Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями п.6.8 глави 2 розділу ІІ Положення №402.

За змістом абзацу 3 п.6.8 глави 2 розділу ІІ Положення №402 визначено, що під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК.

Згідно до вимог п.22.3 глави 6 розділу ІІ Положення №402 також передбачено, що дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).

Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються, зокрема, на військовослужбовців - у медичну книжку, у довідку ВЛК (свідоцтво про хворобу), картку обстеження та медичного огляду, медичну карту стаціонарного хворого п.п. «а» п.22.3 розділу ІІ згаданого Положення №402.

Отже, із аналізу вищенаведених приписів чинного законодавства слідує, що за вищенаведеною процедурою медичний огляд військовослужбовців ВЛК проводиться з метою, зокрема, визначення придатності військовослужбовців до військової служби, встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців та за направленням командира військової частини із зазначенням у ньому, зокрема, попереднього діагнозу та мети огляду.

При цьому, в обов`язковому порядку виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки та потребу у додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

А надані військовослужбовцем медичні документи, які стосуються стану його здоров`я, враховуються під час формування постанов ВЛК; діагноз та постанови ВЛК записуються, зокрема, до картки обстеження та медичного огляду військовослужбовця.

Так, зі змісту наявної у справі копії Картки обстеження та медичного огляду позивача судом встановлено, що загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження позивача, не проводилися, такі дані у ній відсутні (а.с.35-37).

Відмітка щодо проведення флюрографії органів грудної клітки не містить печатки лікаря, який вніс відомості до відповідної графи.

У наведеній Картці обстеження та медичного огляду стосовно позивача не зазначені відомості про перебування/не перебування на обліку у психоневрологічному, наркотичному, протитуберкульозному, дерматовенерологічному диспансерах, обов`язок перевірити такі дані покладається на посадових осіб, які проводять ВЛК.

Також як вбачається із доданих відповідачем до відзиву на позов копій виписок із медичної карти хворого-позивача №ЕА 9174, який перебував на стаціонарному лікуванні з 17.06.2024р. по 21.06.2024р. у Лікарні Мечникова, інші консультативні висновки стосовно стану здоров`я позивача різних медичних центрів, зокрема, і Дніпровського обласного клінічного центру діагностики та лікування, складені лікарем-кардіологом враховані при проведенні ВЛК позивача не були (таких доказів суду не надано).

Так, зі змісту Екокардіографії позивача від 24.05.2024р. зробленої лікарем-кардіологом ОСОБА_2 судом встановлено, що позивачу поставлений діагноз: «Гіпертонічна хвороба ІІ ст. (Концентрична гіпертрофія лівого шлуночка Ступінь АГ 2 Ризик ІІІ (високий)» (а.с.42-43).

В той же час, зі змісту оспорюваної постанови, оформленої Довідкою ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р., видно, що під час медичного огляду позивача ВЛК позивачеві встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 2 ступінь, ризик помірний» (а.с.10,35).

Тобто, у наведеній частині діагноз позивача, зроблений лікарем-кардіологом, і посадовими особами ВЛК, є відмінними.

Разом тим, наведений висновок ВЛК, який міститься у Довідці №2665/1 від 28.09.2024р. зроблений посадовими особами ВЛК без ЕКГ-дослідження та без проведення огляду позивача лікарем-кардіологом, що підтверджується змістом копії Картки обстеження та медичного огляду позивача, яка таких відомостей не містить (а.с.35-37).

А враховуючи, що такі копії медичних документів було надано саме позивачем для оцінки його стану здоров`я ВЛК при проходженні медичного обстеження під час проведення медичного огляду та встановлення діагнозу, який не відповідає інформації, наведеній у Екокардіографії, посадовими особами відповідача мало б бути в обов`язковому порядку проведене ЕГК-дослідження та позивач мав би бути оглянутий додатково лікарем-кардіологом станом на 28.09.2024р. і такі відомості про його стан здоров`я мали б бути відображені у графі 10 Картки обстеження «інші лікарі-спеціалісти».

Разом з тим, за наявності вищеописаних досліджених судом доказів, не проведення позивачеві ЕГК -дослідження та відсутність інформації про огляд його лікарем-кардіологом станом на момент проведення медичного огляду позивача 28.09.2024р., є порушенням відповідачем процедури, встановленої п.6.8 глави 2 розділу ІІ Положення №402.

Окрім того, слід зазначити, що у графі 11 Картки обстеження та медичного огляду позивача підпис обстежуваного, дата складання Картки обстеження, а також опис встановленого Діагнозу позивача та висновки постанови ВЛК про причинний зв`язок його захворювання відсутні взагалі (а.с.37).

Отже, враховуючи наведене, за умови відсутності у Картці обстеження та медичного огляду позивача відомостей про встановлений посадовими особами ВЛК діагноз позивача та відсутності і висновків постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання позивача, які у графі 11 Картки не зазначені посадовими особами ВЛК, відображення якого є обов`язковим у силу п.п. «а» п.22.3 розділу ІІ згаданого Положення №402, наведені порушення виключають правомірність та законність прийняття відповідачем такого висновку ВЛК про придатність позивача до в/с, який міститься у Довідці №2665/1 від 28.09.2024р. (а.с.10,35).

А отже, із проведеного судом аналізу встановлених вище обставин на вищенаведеного чинного законодавства у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при проведенні медичного огляду позивача з метою визначення ступеню його придатності до проходження військової служби та прийняття оспорюваної постанови ВЛК, оформленої Довідкою ВЛК №2665/1 від 28.04.2024р., відповідач допустив порушення процедури проведення військово-лікарської експертизи, встановленої вищенаведеними пунктами Положення №402, що призвело до порушення прав та інтересів позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною та скасування спірної постанови.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ст.76 наведеного Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, у ході судового розгляду справи правомірність та законність прийняття оспорюваної постанови, оформленої Довідкою ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р., з урахуванням встановлених судом обставин та аналізу приписів чинного законодавства, належними, допустимими та достатніми доказами, відповідачем не доведено.

Судом відхиляються аргументи відповідача з приводу того, що під час проведення ВЛК стосовно позивача були виконані аналіз крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження грудної клітки, оскільки ці твердження спростовуються змістом копії Картки обстеження та медичного огляду позивача, наданої самим відповідачем, яка такої інформації не містить, дані про рентгенографію печаткою лікаря, який її проводив або заносив до Картки, не скріплені, що свідчить про їх відсутність у період обстеження позивача (а.с.35-зворот).

Що ж стосується доданих відповідачем до відзиву на позов копії доказів загального аналізу сечі від 25.09.2024р., складеного на бланку Першотравенською МЛ; копії документу мовою оригіналу «АНАЛИЗ» що не містить інформації про позивача і про вид аналізу, який проведений; документу (без назви), який містить відмітку кульковою ручкою, зроблену невідомою особою «25.09.24 ОСОБА_1 », без підпису жодної посадової особи, що його склала, то, надаючи цим документам правову оцінку, суд зазначає про таке.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, із наведеного аналізу слідує, що судом приймаються тільки ті докази, які містять інформацію про предмет доказування.

Разом з тим, наданий документ із назвою «Загальний аналіз сечі» із позначкою на бланку «Першотравенська МЛ» від 25.09.2024р. із позначкою хворого « ОСОБА_1 1980» не містить печатки лікаря, чи особи, яка його склала чи провела (а.с.43-зворот).

Також і копія документу, мовою оригіналу «АНАЛИЗ», не містить інформації про позивача, вид аналізу (крові, сечі, калу чи чогось іншого), цей документ також не містить підпису та печатки лікаря чи особи, яка його склала (а.с.44).

Інший документ (без його назви), доданий до відзиву на позов, який містить відмітку кульковою ручкою, зроблену невідомою особою «25.09.24 ОСОБА_1 », не містить його назву (наприклад: кардіограма чи інший документ), не містить підпису лікаря-кардіолога, чи іншої особи, яка несе відповідальність за його складання, не містить взагалі назви медичного закладу, яким цей документ виданий (а.с.44-зворот).

А отже, за викладених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки наведені документи не були враховані та відображені у Картці обстеження та медичного огляду позивача під час проведення ВЛК стосовно позивача, а відповідно, вважається, що такі документи були відсутні станом на 28.09.2024р., оформлені з порушенням правил їх складання, у них відсутні підписи відповідальних осіб та їх печатки (щодо лікарів), тому такі документи не можуть бути визнані судом належними доказами у розумінні згаданих приписів ст.ст.72,73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не можуть бути покладені в основу даного судового рішення, тому відхиляються судом, твердження відповідача про те, що позивач вказану постанову ВЛК, оформлену довідкою ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р. не оскаржував до вищих органів, зокрема, до ЦВЛК, з огляду на те, що ці аргументи відповідача є неспроможними та спростовуються змістом копії скарг, які направлені позивачем засобами поштового зв`язку 03.10.2024р. до ВЛК Східного регіону ЗСУ та до ЦВЛК ЗСУ, а також і були додані до позову та містяться в матеріалах справи (а.с.19-20).

Окрім того, наведені вище доводи відповідача щодо не оскарження позивачем оспорюваного висновку ВЛК, оформленого Довідкою ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р., до ЦВЛК не можуть свідчити про його правомірність, законність та прийняття з дотриманням встановленої законом процедури.

Є безпідставними та необґрунтованими доводи відповідача щодо посилання на правові позиції, викладені у рішеннях Львівського окружного адміністративного суду, Запорізького окружного адміністративного суду, які зазначені у відзиві на позов, з огляду на те, що врахування висновків цих судів першої інстанції при розгляду судом першої інстанції подібних справ жодними нормами процесуального законодавства не передбачено.

Інші доводи відповідача вивчені судом, проте не беруться до уваги, оскільки не спростовуються вищенаведених висновків суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши у відповідності до вимог ч.2 ст.2 наведеного Кодексу, правомірність прийняття відповідачем як суб`єктом владних повноважень оспорюваної постанови, оформленої Довідкою ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р., суд приходить до висновку, що наведена спірна постанова є такою, що прийнята не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Приймаючи до уваги викладене, судом встановлено, що відповідачем при прийнятті оспорюваної постанови, оформленої Довідкою ВДК №4239 від 29.12.2023р., були порушені права та інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання наведеної постанови протиправною та її скасування.

Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача у наведеній частині, підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача в частині зобов`язання Військово-лікарську комісію в/ч НОМЕР_1 провести медичний огляд позивача, то у цій частині вказані позовні вимоги є похідними, а тому, з урахуванням того, що у ході судового розгляду даної справи судом встановлено вище протиправність оспорюваної постанови, оформленої Довідкою №2665/1 від 28.09.2024р. основної позовної вимоги, вказані позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з урахуванням того, що ефективним способом захисту, направленого на відновлення порушеного права позивача, є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії з урахуванням вимог ч.3, абзацу 2 ч.4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту).

При цьому, адміністративним судом враховується і те, що у відповідності до вимог частини 3 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі скасування, зокрема, індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта ладних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

А згідно абз. 2 ч.4 ст.245 згаданого Кодексу, встановлено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частиною 2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

А отже, враховуючи наведене та те, що оспорювана постанова, оформлена Довідкою ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р. суб`єктом владних повноважень була прийнята з порушенням процедури її прийняття, встановленої абз.3 п.6.8 глави 2, п.22.3 глави 6 розділу ІІ Положення №402, адміністративний суд, не втручаючись у дискреційні повноваження суб`єктів владних повноважень, які, у даному питанні мають свободу розсуду у прийнятті таких рішень, зобов`язує відповідача повторно провести медичний огляд позивача з дотриманням процедури проведення медичного огляду, встановленої вищенаведеними приписами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402 та з урахуванням правових висновків, наведених у даному судовому рішенні, з виходом за межі позовних вимог у цій частині згідно до вимог ч.2 ст.9 наведеного Кодексу.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню.

Між тим, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача провести переогляд його стану здоров`я з метою визначення ступеню його придатності до військової служби з урахуванням результатів проведеної судової експертизи задоволенню не підлягають, оскільки судом під час розгляду даної справи жодної судової експертизи не призначалося та не проводилося, а відповідно, і підстави для спонукання відповідача вчиняти певні дії з урахуванням саме результатів проведеної судової експертизи, у адміністративного суду відсутні.

Також суд зазначає, що не заслуговують на увагу і доводи позивача, тому вони відхиляються судом, з приводу того, що під час його медичного огляду ВЛК не було вирішено питання про потребу у наданні позивачеві відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, що передбачено п.6.9, п.6.10, п.6.11, п.6.12 глави 2 розділу ІІ Положення №402, з огляду на те, що вказані обставини не були метою проведення медичного огляду ВЛК стосовно позивача згідно змісту копії направлення командира в/ч НОМЕР_2 за №1569/40 від 23.09.2024р. (а.с.42).

А отже, слід дійти висновку, що у наведеній частині щодо вирішення ВЛК питання надання позивачеві відпустки для лікування у зв`язку з його хворобою, процедура, встановлена приписами п.6.9, п.6.10, п.6.11, п.6.12 глави 2 розділу ІІ Положення №402, відповідачем не була порушена.

За викладених обставин, у наведеній частині позовних вимог позивачеві слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не вбачає підстав для їх розподілу у порядку, встановленому ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням того, що позивач є військовослужбовцем, який проходить військову службу у Збройних Силах України, а відповідно, він звільнений від сплати судового збору за п.12 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови ВЛК №2665/1 від 28.09.2024р., зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлену Довідкою ВЛК №2665/1 від 28.09.2024 року, щодо результатів проведеного медичного огляду стосовно військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_1 .

Зобов`язати Військово-лікарську комісію Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) повторно провести медичний огляд військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) з дотриманням процедури проведення медичного огляду, встановленої Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402 та з урахуванням правових висновків, наведених у даному судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва