Справа № 260/3546/22
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/3546/22 пров. № А/857/7538/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Довга О.І.,

Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Луцович М.М.), постановлену у відкритому судовому засіданні в м.Ужгород 29 січня 2025 року, у справі №260/3546/22 за позовом ОСОБА_1 до Державна митна служба України про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

16.09.2022 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Закарпатської митниці Державної митної служби України, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ від 08 вересня 2022 року №13-д «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі №260/3546/22- без змін.

23 грудня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про перегляд судового рішення уц справі №260/3546/22 за нововиявленими обставинами, в якій просить: скасувати у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі №260/3546/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України в особі Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування наказу Закарпатської митниці Державної митної служби України від 08 вересня 2022 року №13-д «Про застосування дисциплінарного стягнення», і прийняти нове рішення про задоволення позову у цій справі в повному обсязі. Заява мотивована тим, що вироком Вищого антикорупційного суду від 10.06.2024р. у справі №991/5399/23, який набрав законної сили 02 грудня 2024 року, ОСОБА_2 (головного державного інспектора відділу №2 митного поста «Лужанка») визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.2 ст.364 КК України, та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину. У цьому вироку встановлено, що описані в акті про результати тематичної перевірки комісії Держмитслужби України обставини «вказують на можливе вчинення» (дослівно), зокрема інспектором ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, передбаченого ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», тобто є припущеннями. Тобто позивачу стало відомо про те, що висновки службового розслідування, викладені в акті про результати тематичної перевірки, на підставі якого суд у даній адміністративній справі дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, є лише припущеннями Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Закарпатської митниці. Зазначене, на переконання заявника, є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом і не була та не могла бути відома позивачу, тобто є нововиявленою обставиною.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі № 260/3546/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України в особі Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені заявником обставини не підпадають під критерії нововиявлених, оскільки такі обставини виникли у зв`язку із прийняттям вироку Вищого антикорупційного суду від 10.06.2024 у справі №991/5399/23. Суд першої інстанції звернув увагу, що встановлені антикорупційним судом обставини за схожих за змістом правовідносин не є нововиявленими обставинам. Такі обставини можуть мати ознаки преюдиційності щодо об`єкту доказування та можуть впливати на оцінку доказів судом при вирішенні справи, тільки за умови, якщо такі обставини встановлені судовим рішенням між тими ж учасниками справи і з тих самих правовідносин. Суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені у заяві представника ОСОБА_1 обставини про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, не є підставами для перегляду рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у цій справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року та задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачу стало відомо про те, що висновки службового розслідування, викладені в акті про результати тематичної перевірки, на підставі якого суд у даній адміністративній справі дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, є лише припущеннями Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Закарпатської митниці, а ОСОБА_2 не вчиняв ніякого злочину. На думку скаржника, наведені позивачем нововиявлені обставини співпадають з ознаками нововиявлених обставин відповідно до правових висновків Верховного Суду, на які покликається суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі. Так, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Вважає зазначені ним обставини такими, що відповідають критеріям нововиявлених обставин. Скаржник вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, у зв`язку з чим суд дійшов помилкових висновків про те, що заявник намагається здійснити переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, а наведені заявником обставини не містять критеріїв нововиявлених обставин.

Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що ухвала судді суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Так, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Істотними обставинами є фактичні дані (явища, події, факти або сукупність умов), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладено в основу судового рішення. Тобто, це обставини, які впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

Отже, умовами для перегляду рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору.

Згідно з частиною 4 статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, слід розрізняти нововиявлені обставини, як факти, та нові докази, як підтвердження факту, які виникли (отримані) після постановлення рішення суду.

Разом з тим, в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї, хоча така існувала. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду в адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження й ухвалення судового рішення, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 9901/230/20 та у постанові Верховного Суду від 18 липня 2022 року у справі № 826/2212/17.

Як вбачається із поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник посилається на те, що вироком Вищого антикорупційного суду від 10.06.2024р. у справі №991/5399/23, який набрав законної сили 02 грудня 2024 року, ОСОБА_2 (головного державного інспектора відділу №2 митного поста «Лужанка») визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.2 ст.364 КК України, та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину. У цьому вироку суду встановлено, що описані у акті про результати тематичної перевірки комісії Держмитслужби України обставини «вказують на можливе вчинення», зокрема інспектором ОСОБА_2 , дисциплінарного проступку, передбаченого ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу». Також колегією суддів не встановлено, що кількість перетинів кордону ТЗ є частою в розумінні пункту 18 глави 1 розділу IV Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка», яка затверджена наказом №119 від 03.08.2021 начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, чи будь-якого іншого нормативно-правового акту, а відтак не можливо погодитись із твердженням, який викладений у дослідженій судом копії акта про результати тематичної перевірки комісії Держмитслужби України на підставі наказу Закарпатської митниці від 04.07.2022 №274, про те, що часте переміщення транспортного засобу порожнім через митний кордон є високим ступенем ризику і передбачає можливість проведення митного огляду. Вказані висновки службового розслідування, які підтримано прокурором у ході судового розгляду, розцінюються колегією суду як припущення.

Як правильно вказав суд першої інстанції, встановлені антикорупційним судом обставини за схожих за змістом правовідносин не є нововиявленими обставинам. Такі обставини можуть мати ознаки преюдиційності щодо об`єкту доказування та можуть впливати на оцінку доказів судом при вирішенні справи, і лише за умови, якщо такі обставини встановлені судовим рішенням між тими ж учасниками справи і з тих самих правовідносин.

Отже, зазначені в заяві ОСОБА_1 від 24.12.2024 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами обставини не підпадають під критерії нововиявлених, оскільки зазначені обставини виникли у зв`язку із прийняттям вироку Вищого антикорупційного суду від 10.06.2024 у справі №991/5399/23.

Так, у постанові від 28.10.2024 у справі №815/5156/16 Верховний суд дійшов висновку, що не належать до нововиявлених обставин нові докази або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову, спрямоване на переоцінку встановлених судом обставин. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічний правовий висновок наведений в постанові Верховного Суду від 13.06.2024 у справі №480/3103/22, від 21.06.2024 у справі №640/10156/22, від 02.05.2023 у справі №420/20522/21.

Таким чином, аналізуючи зміст заяви позивача про перегляд рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у справі №260/3546/22 можна дійти висновку, що така спрямована на спробу переоцінити докази, які вже були оцінені судом під час розгляду в судах першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних відносин, не доводять факту допущення судом помилки при розгляді спору та не спростовують висновків судів першої інстанцій.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені у заяві представника ОСОБА_1 обставини про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, не є підставами для перегляду рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі №260/3546/22.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі викладено підстави відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають

Керуючись статтями 241, 243, 312, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 січня2025 року у справі №260/3546/22 про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний