Справа № 620/7963/24
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року Чернігів Справа № 620/7963/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки, Державної службу України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 20.03.2024 № 073814 про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої абзацом 6 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та накладення адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.02.2024 водієм ОСОБА_2 здійснювалося перевезення вантажу, при цьому жодних порушень ним допущено не було. В ручному режимі ним повністю та коректно було введено усі необхідні дані. При цьому, були наявні паперової роздруківки даних з цифрового тахогрофа, щодо роботи та відпочинку водія за вказані періоди вказані в акті. Також зазначає, що позивач не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому не мав можливості подати докази та документи на спростування фактів, викладених в акті перевірки.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт винесена оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000,00 грн. за допущення порушення позивачем статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки під час надання послуг з перевезення вантажу, водій транспортного засобу не надав повну інформацію щодо режиму праці та відпочинку, зокрема, за період з 00 год. 00 хв. 10.02.2024 по 20 год. 50 хв. 18.02.2024 та за період часу з 09 год. 24 хв. 31.01.2024 по 19 год. 40 хв. 04.02.2024. Вказане є безумовною підставою для притягнення автомобільного перевізника до відповідальності, тому просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Також зазначає, що позивачу було двічі направлено повідомлення про розгляд справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт із зазначенням часу і місця розгляду справи, проте поштові конверти з повідомленням повернулися за закінченням терміну зберігання.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 07.04.2025 залучено Державну службу України з безпеки на транспорті в якості другого відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

09.02.2024, на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок від 02.02.2024, направлення на рейдову перевірку від 02.02.2024 № НР 000099 Відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області проведено перевірку додержання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM 460, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , за результатами якої був складений акт № 002358 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с. 68, 69).

Перевіркою зафіксовано порушення позивачем вимог статей 34, 53 Закону України «Про автомобільний транспорті», а саме під час надання послуг з міжнародного перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія роздруківками тахографа за період часу з 00 год. 00 хв. 10.02.2024 по 20 год. 50 хв. 18.02.2024 та за період часу з 09 год. 24 хв. 31.01.2024 по 19 год. 40 хв. 04.02.2024. Водій надав пояснення, що за вказаний період часу ним вводився ручний ввід (а.с. 69).

20.02.2024 позивачу, за місцем реєстрації, було направлено повідомлення про розгляд справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт на 20.03.2024 з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. в приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті (а.с. 71).

Проте, конверт повернувся з довідкою «Укрпошти» про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 71).

12.03.2024 позивачу повторно було направлено повідомлення про розгляд справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт із зазначенням часу 20.03.2024 з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. і місця розгляду справи.

Конверт повторно повернувся з довідкою «Укрпошти» про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 71-зворот).

20.03.2024 на розгляд справи позивач не з`явився, жодних заяв, клопотань, заперечень не надав.

За результатами розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 20.03.2024 № 073814, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34000,00 грн., відповідно до абзацу шостого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (підпункт 19 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до абзаців другого, десятого пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку.

Пункт 21 вказаного Порядку передбачає, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

У відповідності до вимог частин першої та другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону № 2344-III визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Статтею 53 Закону № 2344-III передбачено, що при виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж. Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

За змістом Акту проведення перевірки від 09.02.2024 № 002358 посадовою особою виявлено порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме: під час надання послуг з міжнародного перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія роздруківками тахографа за період часу з 09 год. 24 хв. 31.01.2024 по 19 год. 40 хв. 04.02.2024, відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Тобто, на момент проведення перевірки водій належно не використовував наявного в транспортному засобі цифрового тахографа, як наслідок не надав до перевірки роздруківки тахографа за період часу з 09 год. 24 хв. 31.01.2024 по 19 год. 40 хв. 04.02.2024.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно пункту 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, серед іншого, використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

За приписами пункту 3.6 Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які, серед іншого, включають перевірку наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Згідно пункту 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку, зокрема:

- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Так, відповідно до зазначених правових приписів Інструкції № 385 законодавець прямо визначає обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, мати при собі картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385 картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).

Пунктом 3.3 розділу ІІІ Інструкції № 385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Інструкції № 385, перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Крім того, 11.10.2005 набув чинності Закон України № 2819-IV від 07.09.2005 «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)».

20.12.2010 набрала чинності Поправка № 6 до ЄУТР у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт - надання Бланка підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Тобто, норми ЄУТР розмежовують такі документи як реєстраційний листок та роздруківка.

Таким чином, частиною восьмою статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія це тахокарти, які використовуються в аналоговому тахографі. У свою чергу, для цифрових тахографів не використовуються щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія; для цього приладу необхідно використовувати карту водія, роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія.

З фактичних обставин справи видно, що на автомобіль позивача облаштовано цифровий тахограф.

Суд зазначає, що роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв є документом, який передбачений статтею 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», необхідним для виконання міжнародних перевезень для усіх перевізників (резидентів та нерезидентів) та видів перевезень (пасажирських, вантажних), які використовують у своїх транспортних засобах цифровий тахограф.

Отже, вказаний документ, відсутність якого встановлено у позивача, є загальнообов`язковим при виконанні міжнародних перевезень транспортними засобами, обладнаним цифровим тахографом; інші документи, наведені в частинах 3-6 статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» є спеціальними для кожного з видів перевезень (вантажних/пасажирських) та особи перевізника (резидент/нерезидент).

09.02.2024 під час проведення рейдової перевірки водієм належного позивачу транспортного засобу було надано посадовій особі відповідача допуск до перевірки встановленого на транспортному засобі цифрового тахографа та в ході такої перевірки інспектором було виявлено відсутність роздруківки тахографа, зокрема, за період часу з 09 год. 24 хв. 31.01.2024 по 19 год. 40 хв. 04.02.2024.

Позивач стверджує про відсутність в його діях порушення вимог законодавства, посилаючись на те, що в ручному режимі ним повністю та коректно було введено усі необхідні дані. При цьому були наявні паперової роздруківки даних з цифрового тахогрофа, щодо роботи та відпочинку водія за вказані періоди вказані в акті.

Проте, суд не приймає до уваги вказані посилання, оскільки додані до позову бланк підтвердження діяльності водія був відсутній на час проведення перевірки і містить дати відпочинку водія, які не визначені в акті від 09.02.2024 порушеннями.

Суд не приймає до уваги період часу визначений відповідачем з 00 год. 00 хв. 10.02.2024 по 20 год. 50 хв. 18.02.2024, оскільки вказаний період є пізнішим ніж складений акт, в якому зафіксовані порушення про відсутність роздруківки тахографа.

Також суд не знаходить поважними посилання позивача на те, що його не було повідомлено про дату та час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, з огляду на таке.

У відповідності до пунктів 25-27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567) справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

За встановленими обставинами, позивачу, на адресу реєстрації (згідно витягу з ЄДРПОУ) та зазначену у позовній заяві (вул. Кропивницького, буд. 121, м. Чернігів) були направлені повідомлення від 20.02.2024 та від 12.03.2024 про дату та час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, проте вони не були отримані позивачем з незалежних від відповідача причин та повернулись на його адресу з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 47, 71).

Отже, відповідач здійснив передбачені Порядком № 1567 дії для належного повідомленні позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Підсумовуючи наведене, суд погоджується з висновками відповідача про порушення позивачем вимог Закону № 2344-III, які виявлені та стверджені актом перевірки від 09.02.2024 № 002358, і як наслідок, суд вважає правомірною оскаржувану постанову.

Інші твердження позивача в позовній заяві не спростовують наведений вище висновок суду.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. П`ятницька, 39, м. Чернігів, 14000, ), Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, 9, м. Київ, 03150, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.04.2025.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ