Справа № 640/7146/22
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року Справа№640/7146/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) матеріали позовної заяви Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Юрка Тютюника, 7, , 4409781) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" (02090, м. Київ, вул. Бутлерова, 1, ) про застосування адміністративного арешту,

УСТАНОВИЛА:

Головне управління ДПС у Житомирській області (далі відповідач, Управління ДПС) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» (далі позивач, Товариство), відповідно до якого просить суд: застосувати адміністративний арешт коштів Товариства, шляхом зупинення видаткових операцій.

В обґрунтування позову зазначає таке.

Товариством недопущено перевіряючих до проведення фактичних перевірок, про що складено акти відмови від підпису у направленнях на перевірку та акти відмови від допуску до фактичних перевірок.

У зв`язку із недопуском до проведення перевірок, виконуючим обов`язки начальника ГУ ДПС у Житомирській області, 19.04.2022 о 17:15, прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до вимог ст. 94 ПК України.

Водночас, арешт коштів платника здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2022 відкрито провадження у справі, розгляд визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадження).

Відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу №640/7146/22 передано на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративному суду суду від 19.03.2025 справу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Запропоновано учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання цієї ухвали надати суду письмові пояснення та/або заяву у разі зміни фактичних обставин у цій справі, вибуття, необхідності залучення або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, а також у разі врегулювання спору.

Запропоновано відповідачу подати з дотриманням вимог ст. 162 КАС України відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 261 КАСУ) із наданням доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень, вчинених дій або заяву про визнання позову.

Наявний у матеріалах справи відзив Товариства свідчить про незгоду останнього із доводами позивача та містить прохання у позові відмовити, з огляду на таке.

Посадовими особи позивача здійснено вихід для проведення фактичної перевірки магазинів Товариства.

Після ознайомлення співробітниками Товариства із наданими позивачем документами на проведення перевірки було прийнято рішення про недопуск до її проведення, у зв?язку із виявленими в їх оформленні недоліками.

Товариство стверджує, що податковим органом акти недопуску до проведення перевірки не складалися.

Відповідач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до ГУ ДПС у Житомирській області про скасування наказу про проведення перевірки, про що відкрито провадження у справі № 240/7739/22.

Фактичні обставини встановлені судом у справі.

Товариство є юридичною особою, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом 40720198, вказана адреса місця знаходження: 02090, м. Київ, вул. Бутлерова,1.

19 квітня 2022 року ГУ ДПС у Житомирській області на підставі статті 19-1, пп.20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, у зв`язку з отриманням у встановленому законодавством порядку інформації, зазначеної у листі Державної податкової служби України від 15.04.2022 №3562/7/99-00-07-05-03-07, винесено наказ №201-п «Про проведення фактичних перевірок»

Вказаним наказом встановлено провести протягом квітня - травня 2022 року фактичні перевірки суб`єктів господарювання (об`єктів) згідно з додатками 1 та 2, що додаються до наказу, з питань дотримання норм законодавства, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Магазини ТОВ "Сільпо-Фуд", які знаходяться за адресою: майдан Житній Ринок, буд.1, м.Житомир та вул.Михайла Грушевського, буд.5, м.Житомир включено до переліку суб`єктів господарювання (об`єктів), щодо яких на підставі наказу №201-п від 19.04.2022, необхідно провести фактичну перевірку протягом 10 діб, з 19.04.2022.

19 квітня 2022 року посадові особи Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області «Про проведення фактичних перевірок» від 19.04.2022 №201-п вийшли за фактичною адресою ТОВ "Сільпо-Фуд", а саме: м.Житомир вул. Михайла Грушевського, буд.5, та м.Житомир Майдан Житній Ринок, буд.1 та з метою розпочати проведення фактичної перевірки.

Для проведення перевірки оформлено направлення на перевірку від 19.04.2022 №778, № 777, № 774 та № 776

Проте, Товариством відмовлено у допуску посадових осіб до проведення фактичної перевірки, з причин з порушення діючого законодавства.

Відмова від допуску до проведення фактичної перевірки ТОВ "Сільпо-Фуд" засвідчена актами від 19.04.2022 №135/06-30/07-06/40720198 та № 133/06-30-40720198.

Також 19.04.2022 податковим органом складено акти № 134/0706 та № 132/06-30-40720198 про відмову від підпису направлень на перевірку № 777, № 778 та направлень № 774, 776 відповідно.

19 квітня 2022 року в.о. начальника ГУ ДПС у Житомирській області прийнято рішення № 749/06-30-07-06 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Сільпо-Фуд» ().

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 240/7739/22, яке набрало законної сили 03.04.2023 позов ТОВ "Сільпо-Фуд" до ГУ ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Житомирській області №201-п від 19.04.2022 «Про проведення фактичних перевірок».

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України).

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Приписи статті 94 ПК України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Відтак, арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Згідно із пунктом 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; латник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Водночас ПК України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, підпунктами 20.1.31, 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень; звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведені законодавчі норми встановлюють одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, за наявності умов, встановлених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 ПК України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 ПК України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

В свою чергу, положеннями пунктів 88.1, 88.2 статті 88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Пунктом 89.2 ПК України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до абзацу 1 пункту 89.5 статті 89 ПК України у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Висновки суду.

Рішенням Житомирський окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 240/7739/22, яке набрало законної сили 03.04.2023 позов ТОВ "Сільпо-Фуд" до ГУ ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Житомирській області №201-п від 19.04.2022 «Про проведення фактичних перевірок».

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (ч. 4 ст. 78 КАС України)

Ураховуючи, що наказ ГУ ДПС у Житомирській області №201-п від 19.04.2022 «Про проведення фактичних перевірок» скасовано, суд вважає, що підстави для застосування адміністративного арешту відсутні, оскільки преюдиційно установлено відсутність законних підстав для проведення перевірки.

Більш того, умовний адміністративний арешт майна відповідача припинив свою дію в силу положень підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статі 94 ПК України,

Водночас при зверненні до суду із позовною вимогою щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого у банках та інших фінансових установах, контролюючий орган зобов`язаний був навести у позовній заяві та надати докази недопущення Товариством посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень, та доказів наявності у Товариства податкового боргу та вжиття позивачем заходів щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу, оскільки положеннями підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючим органам надано право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Матеріали справи відповідних доказів не містять.

З огляду на викладене, підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалюючи такі висновки, суд взяв до уваги правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 13.12.2023 (справа № 820/3002/17) та від 18.12.2024 (справа № 2040/6056/18).

Судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління ДПС у Житомирській області Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД», шляхом зупинення видаткових операцій відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення

Повний текст рішення суду складено 11.04.2025.

Суддя І.В. Буряк