Справа № 439/551/25
Суддя: Петейчук Б. М.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/551/25

Провадження № 2-а/439/15/25

04 квітня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Петейчука Б.М.,

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, ухвалив таке рішення..

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №136 від 12 березня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що він є особою з інвалідністю та військовозобов`язаним, номер в реєстрі оберіг 0, ВОС100915, звання рядовий. Дані в реєстрі було уточнено 24 травня 2024 року.

Ввечері 06 березня 2025 року він оновив додаток Резерв +, де ним було виявлено повідомлення про порушення військового обліку, що для нього стало несподіванкою, оскільки свої данні він уточнив вчасно.

Наступного дня, 07 03.2025 року, він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де начальником вказаного відділу майором ОСОБА_3 щодо нього складено протокол № А/29 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

12 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення №136 відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено штраф у розмірі 17 000 гривень.

При складанні протоколу йому було повідомлено, що 26.11.2024 року йому була направлена повістка № 1310969 для прибуття на 09 годину 00 хвилин, 03 грудня 2024 року (для уточнення даних) до ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказана повістка була направлена через АТ «Украпошта». Однак, на його зауваження щодо неотримання повістки, відповідальна особа не реагувала. Крім того, з інформації про трекінг вказаного відправлення, вбачається що воно надійшло до відділення «Укрпошти» 26.11.2024 року та повернулось до відправника 19.12.2024 року, із зазначенням адресат відсутній за вказаною адресою. Жодних інших відміток, як то коли саме відправлення доставлялось на адресу позивача, чи залишалось йому повідомлення про необхідність отримання рекомендованого листа не відображено.

Позивач наголошує, що повернення відправнику зазначено 12 грудня 2024 року, а датою явки за повісткою було 09 година 00 хвили 03.12.2024 року що свідчить що він дійсно міг не знати про направлення йому повістки з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тому просить позов задовільнити із зазначених підстав.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач зазначає, що 20 листопада 2024 року ОСОБА_1 сформовано повістку № 1310969 та направлено її військовозобов`язаному засобами поштового зв`язку для явки на 03 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних. На зазначену дату ОСОБА_1 не з`явився. Поштове повідомлення повернулось на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , з відміткою поштового оператора від 10.12.2024 року про відсутність особи за вказаною адресою. Згідно відомостей Реєстру, ОСОБА_1 було зазначено місце реєстрації саме АДРЕСА_1 . Саме тому, поштове повідомлення було надіслано за вказаною адресою. Не проживання особи за зареєстрованою адресою і не повідомлення про це РТЦК, передбачало б порушення особою правил військового обліку і притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП. Отже неявка ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , по повістці на виклик на 03.12.2024 року, є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Протокол та постанова відповідають вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджують фактичні обставини справи, а відтак є законними та обґрунтованими. Тому просить в задоволенні позову відмовити

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

19 березня 2025 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Вважає, виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснено відповідно до вимог законодавства, адміністративне розслідування за фактом неявки за викликом проведено належно. Протокол та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідають вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення. У діях позивача є ознаки складу адміністративного правопорушення. Відтак просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач під час судового засідання позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що він дійсно не знав, про повістку щодо виклику для уточнення облікових даних. Крім, того як тільки дізнався, що він порушив військовий облік одразу з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Окрім цього, наголосив щодо неналежної процедури із ознайомленням протоколу про адміністративне правопорушення та відсутністю роз`яснення прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник відповідача Захарченко О.С. під час судового засідання проти задоволення позовних вимог заперечив повністю, вважає такі безпідставними. Пояснив, що адресу фактичного місце проживання вказав сам позивач. Повістка направлялась, за вказаною ним адресою, підстав вважати, що працівниками «Укрпошти» неналежним чином виконані свої обов`язки немає. Відтак вважає, що оскаржена постанова відповідає вимогам закону, а посадові особи, які за результатами адміністративного розслідування визнали винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, прийняли правомірні рішення. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № А/29 від 07 березня 2025 року, до ІНФОРМАЦІЯ_3 07 березня 2025 року о 11 годині 00 хвилин звернувся військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1979 р.н., житель АДРЕСА_1 . Під час перевірки було встановлено, що 20.11.2024 року йому було надіслано засобами поштового зв`язку повістку про явку 02.12.2024 року о 09 годині 00 хвилин в ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних. На зазначену дату ОСОБА_1 не з`явився. Поштове відправлення повернулось 10.12.2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 з відміткою поштового оператора від 10.12.2024 року про відсутність особи за вказаною адресою. Поштове повідомлення направлялось за адресою місця реєстрації та проживання в установленому порядку. Оскільки ОСОБА_1 за повісткою не з`явився , він порушив пункт 3 ст. 22 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»(а.с.10)

Згідно із постановою по справі про адміністративне правопорушення № 136 від 12 березня 2025 року встановлено, що 07 березня 2025 року о 11 годині 00 хвили н до ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1979 р.н., житель АДРЕСА_1 . Під час перевірки було встановлено, що 20.11.2024 року йому було надіслано засобами поштового зв`язку повістку про явку 02.12.2024 року о 09 годині 00 хвилин в ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних. На зазначену дату ОСОБА_1 не з`явився. Поштове відправлення повернулось 10.12.2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 з відміткою поштового оператора від 10.12.2024 року про відсутність особи за вказаною адресою. Поштове повідомлення направлялось за адресою місця реєстрації та проживання в установленому порядку. Оскільки ОСОБА_1 за повісткою не з`явився , він порушив пункт 3 ст. 22 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Як наслідок своїми діями порушив частину 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 майором ОСОБА_3 , винесеною постановою за справою про адміністративне правопорушення № 136 від 12 березня 2025 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (а.с.9).

Відповідно до повістки сформованої 20.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 необхідно було з`явитись для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 , о 09 годині 00 хвилин 03 грудня 2024 року.(а.с.11)

Згідно із довідкою поштового оператора АТ «Укрпошта», відправлення № 166 на ім`я ОСОБА_1 , повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_4 , 19 12.2024 року, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.12).

Згідно із довідкою, наданою АТ «Укрпошта» від 07.03.2025 року поштове відправлення № 166 від 26 листопада 2024 року, не було доставлено та вручено одержувачу у зв`язку з неможливістю доїзду до місця призначення через погодні умови. (а.с.13).

Відповідно до роздруківки статусу відстеження відправлення № 166, відправлення прибуло у 80653 с. Черниця 12 грудня 2024 року (відмітка повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою), з поверненням до відправника 19.12.2024 року (а.с.14).

Відповідно до витягу з Резерв+, від 12 березня 2025 року, ОСОБА_1 , дані уточнив 24.05.2024 року (а.с.15).

Згідно із довідкою до акту огляду МСЕК, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю третьої групи, загального захворювання. Термін інвалідності встановлено до 01 червня 2025 року, та отримує соціальну допомогу (а.с.16-17).

Мотиви суду.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинених в особливий період.

Підставою притягнення позивача до відповідальності вказано факт неприбуття без поважних причин до ТЦК та СП за повісткою 03 грудня 2024 року для уточнення даних.

Відповідно до примітки ст. 210 КУпАП передбачено, що положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процедуру складання ТЦК протоколів та оформлення матеріалів про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони №3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за №36/41381 (далі-Інструкція).

Розділом ІІ п. 1, 3, 4 Інструкції передбачено, що протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Пунктом 27 Порядку № 560 передбачено, що підчас мобілізації громадяни викликаються з до районних (міських)територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Пунктом 41 Порядку №560 визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Постановою КМУ№ 270 від 05.03.200 9року затверджено «Правила надання послуг поштового зв`язку» (далі Правила № 270). Ці Правила визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.

Пунктом 82 вказаних Правил № 270 передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

З долученого до матеріалів справи трекеру відстеження поштового відправлення 166 вбачається, що 26 листопада 2024 року поштове відправлення прибуло до логістичного центру м. Броди, а 12 грудня 2024 року з пересувного відділення по місцю проживання позивача повернуто відправнику з відміткою: «відсутність адресата за вказаною адресою.

Доказів сповіщення позивача за наявним номером телефону про надходження рекомендованого листа суду не надано, вказане свідчить про те, що позивач дійсно міг не знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 03 грудня 2024 року до ТЦК.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Окрім того, добровільна явка ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 07.03.2025 свідчить про те, що у нього не було умислу на порушення законодавства про мобілізаційну підготовку.

Як вже було встановлено вище, позивач викликався до органну ТЦК та СП з метою уточнення даних, водночас матеріали справи не містять відомостей про те які саме дані необхідно було уточнити саме в ТЦК та СП, неможливість отримання таких даних з реєстрів.

З долучених до позовної заяви додатків справи вбачається що з моменту постановлення на облік, відповідач володів військово-обліковими даними ОСОБА_1 .

Оцінюючи оскаржене рішення на відповідність вимогам ст.. 2 КАС України, суд вважає, що відповідач прийшов передчасного висновку щодо накладення стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки ним не враховано об`єктивну обставину по справі, такі як необізнаність позивача з фактом направлення йому повістки. При цьому враховується та обставина, що спроба вручити ОСОБА_1 повістку поштовим відправленням відбулася пізніше зазначеної дати явки до ТЦК та СП.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог вищевказаної норми закону жодних пояснень чи спростувань обставин вручення повістки ОСОБА_1 крім самого факту направлення вказаної повістки представниками ТЦК та СП суду не надано.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, доказів того, що ОСОБА_1 , отримав повістку №1310969 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних на 03 грудня 2024 року матеріали справи не містять.

Частиною 2 ст. 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23.10.2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення позивачем ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та відповідно правомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не довів наявність події та складу правопорушення вказаного правопорушення в діях (або бездіяльності) позивача, постанова у справі про адміністративне правопорушення від 12 березня 2025року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано штраф у розмірі 17 000,00 грн., підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо розподілу судового збору.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн. (а.с.1).

Отже, враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, зважаючи на вищевказані норми Кодексу адміністративного судочинства України, необхідно стягнути із відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача: ОСОБА_1 сплачений судовий збір позивачем за подання позовної заяви у розмірі 605гривень 60 копійок.

Керуючись статтями 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №136 від 12.03.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 сплачений 605 гривень 60 копійок судового збору, який був останнім сплачений звернення до суду із позовною заявою

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . РНОКПП : НОМЕР_1

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_9 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 09.04.2025.

Суддя Б.М. Петейчук