Справа № 440/1363/25
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/1363/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2025 року через систему "Електронний суд" до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (надалі - відповідач), у якій позивач просить: 1) визнати протиправними дії виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов; 2) скасувати рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради №261 від 27 листопада 2024 року про відмову ОСОБА_1 у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов; 3) зобов`язати виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області взяти ОСОБА_1 на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач є учасником бойових дій та особою з інвалідністю І групи. 22.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Лубенської міської ради із заявою про прийняття на квартирний облік та з відповідним пакетом документів, однак рішенням №261 від 27 листопада 2024 року позивачу відмовлено у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на підставі статті 35 Житлового кодексу України, пункту 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 №470. Позивач вважає таке рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради безпідставним та прийнятим з порушенням вимог законодавства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1363/25. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від відповідача виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області докази.

13 лютого 2025 року через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 36-39/, в якому представник відповідача просить відмовити повністю у задоволенні позову, посилаючись на те, що 22 жовтня 2024 року до виконавчого комітету Лубенської міської ради звернувся ОСОБА_1 із заявою про постановку на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Розглянувши подані документи, було встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 03 жовтня 2023 року (спадкова справа № 349/2021) ОСОБА_1 належала 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м. Таким чином, позивачу належала частка житлової площі квартири у розмірі 20,45 кв.м., що є поліпшенням житлових умов. Згідно довідки ОСББ "Ветеран-36" за № 502 від 18.10.2024, сім`я ОСОБА_1 складається з трьох осіб, а пунктом 6 Постанови виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної Ради професіональних спілок від 25.12.1984 № 510 встановлено, що мінімальний розмір жилої площі в області 6 кв.м. на кожного члена сім`ї для прийняття потребуючих в поліпшенні житлових умов громадян на квартирний облік. Отже, для постановки ОСОБА_1 із сім`єю на квартирний облік потрібно щоб їм належало менше ніж 6 кв.м. на кожного, проте у цьому випадку їм належало на кожного по 6,81 кв.м. (20,45 кв.м / 3 осіб = 6,81 кв.м.), що перевищує житлову норму при постановці на квартирний облік, зазначену у Постанові виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної Ради професіональних спілок від 25.12.1984 № 510. Відповідач вказує, що квартира, частина якої належала позивачу, була відчужена ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2024, індексний номер рішення 72305105, а отже, позивач штучно погіршив свої житлові умови після продажу частки квартири, що відповідно до вимог статті 35 Житлового кодексу України, пункту 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470, є підставою для відмови у взятті позивача на квартирний облік протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 /а.с. 17/, є учасником бойових дій та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 15 серпня 2024 року /зворот а.с. 12/.

ОСОБА_1 встановлено першу "А" групу інвалідності безтерміново у зв`язку із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №604553, виданою 01.01.2024 /а.с. 12/.

ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням, виданим Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району 27 березня 2024 року /зворот а.с. 11/.

22.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до міського голови Лубенської міської ради Грицаєнка О.П. із заявою про прийняття на квартирний облік (вх. №Г01-68/469 від 23.10.2024), у якій просив прийняти його на квартирний облік для одержання житлової площі, а також включити в списки на позачергове отримання житлового приміщення, як особу з інвалідністю внаслідок захисту національної безпеки, оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, пов`язане із захистом Батьківщини. У заяві позивачем зазначено, що він не працює за станом здоров`я, проживає та прописаний з 29.02.2024 у батьків дружини за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира складається з однієї кімнати житловою площею 16,2 (без кухні) з комунальними вигодами, власником особового рахунку є батько дружини ОСОБА_3 . Користуючись пільгою, як особа з інвалідністю І А групи - посвідчення про інвалідність (ветеран) НОМЕР_3 . Склад членів сім`ї, які разом з позивачем зараховуються на облік: 1) ОСОБА_4 - дружина, ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає з 05.11.1992; 2) ОСОБА_5 - син, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з 22.11.1992 /зворот а.с. 41, а.с. 42/.

До цієї заяви позивачем було додано такі документи: копія витягу з технічного паспорту квартири /зворот а.с. 42, а.с. 43/; довідку про склад сім`ї №502 від 18.10.2024 /зворот а.с. 43/; копію посвідчення ветерана війни-особи з інвалідністю внаслідок війни, серії НОМЕР_3 /а.с. 44/; витяг з реєстру територіальної громади щодо ОСОБА_1 /зворот а.с. 44/; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_4 /а.с. 45/; довідку №2170/14.1-04 від 18.12.2024 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 /зворот а.с. 45/; копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 /а.с. 46/; копію картки платника податків ОСОБА_4 /зворот а.с. 46/; копію картки платника податків ОСОБА_5 /а.с. 47/; копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 /зворот а.с. 47/; копію паспорта громадянина України ОСОБА_4 /а.с. 48/; копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 05.08.2017 /зворот а.с. 48/; копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 26.11.2019 /а.с. 49/; копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №604553, виданої 01.01.2024 /зворот а.с. 49/; копію виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №1907 від 02.08.2024 /а.с. 50/; копію свідоцтва про хворобу №709 /а.с. 51/; копію довідки військово-лікарської комісії №710 від 02.08.2024 /а.с. 52/; копію довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України №1636 від 01.03.2024 /зворот а.с. 52, а.с. 53/; копію довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №10642 від 18.06.2023 /зворот а.с. 53/; довідку військової частини НОМЕР_1 про забезпечення житлом №29093 від 12.09.2024 /а.с. 54/.

Листом виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 30.10.2024 №Г01-68/465 ОСОБА_1 повідомлено, що заява буде розглянута на найближчому засіданні громадської комісії з житлових питань з подальшим винесенням на засідання виконавчого комітету Лубенської міської ради. На засідання вищезазначеної комісії ОСОБА_1 буде викликано завчасно. Також повідомлено, що з метою повного та всебічного розгляду заяви про взяття на квартирний облік, рекомендовано ОСОБА_1 в найближчий час надати на адресу виконкому Лубенської міськради наступні документи: 1) довідку про кількість зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) довідку КП "Лубенське МБТІ" про відсутність у заявника і членів його сім`ї житла на правах особистої власності; 3) деталізовану інформацію з реєстру речових прав на нерухоме майно на кожного члена сім`ї (відділ державної реєстрації) /зворот а.с. 54/.

Згідно витягу з протоколу №8 засідання громадської комісії з житлових питань від 19.11.2024 /а.с. 16/ громадською комісією з житлових питань 19.11.2024 розглянуто заяву про прийняття на квартирний облік ОСОБА_1 та встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.04.2024 виявлено факт припинення речового права на кв. АДРЕСА_3 з 28.03.2024, загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., що перебувала у спільній частковій власності ОСОБА_1 . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.11.2024 ОСОБА_1 28.03.2024 припинено право власності на квартиру, яка перебувала на праві спільної часткової власності з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв. м., житловою площею 40,9 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину на дану квартиру, розмір частки ОСОБА_1 становив 1/2. Таким чином, у власності ОСОБА_1 була частка житлової площі у розмірі 20,45 кв.м., яку він відчужив 28.03.2024. Сім`я ОСОБА_1 складається з трьох осіб і розмір житлової площі, яка була відчужена (20,45 кв.м / 3 осіб = 6,81 кв.м.) перевищує мінімальний розмір житлової площі при прийнятті громадян на квартирний облік по Полтавській області згідно з постановою виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної Ради професіональних спілок від 25.12.1984 №510 (6 кв.м. на одну особу). З огляду на дану інформацію, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 штучно погіршив житлові умови шляхом відчуження достатнього за розміром для проживання житла та рекомендувала виконавчому комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області відмовити у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов ОСОБА_1 , 1994 р.н., склад сім`ї - три особи, на підставі статті 35 Житлового кодексу України, пункту 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 №470.

27.11.2024 виконавчим комітетом Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області прийнято рішення "Про відмову у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов" №261, яким вирішено відмовити у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, ОСОБА_1 , 1994 р.н., склад сім`ї - три особи, на підставі статті 35 Житлового кодексу України, пункту 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 /а.с. 15/.

Вказане рішення вмотивовано тим, що за результатом розгляду встановлено, що ОСОБА_1 28.03.2024 припинено право власності на квартиру, яка належала йому на праві часткової спільної власності за розміром житлової площі (20,45 кв.м), що перевищує мінімальний розмір житлової площі при прийнятті громадян на квартирний облік по Полтавській області згідно з Постановою виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної Ради професіональних спілок від 25.12.1984 №510 (6 кв.м). У зв`язку з відчуженням житла, достатнього за розміром для проживання сім`ї ОСОБА_1 , яка складається з трьох осіб, заявник штучно погіршив житлові умови. Зазначено, що відповідно до статті 35 Житлового кодексу України, пункту 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470, громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов.

Позивач не погодився з рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 27.11.2024 №261 "Про відмову у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов" та з діями відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Законодавець урегулював питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням), спеціальними нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Військова служба належить до публічної служби.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19, для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів про оскарження відмови у забезпеченні жилим приміщенням або у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей і про зобов`язання надати такі приміщення чи компенсацію відступила від висновку, сформованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16, за позовом особи, звільненої з військової служби, до квартирно-експлуатаційного відділу міста Житомира, житлової комісії військової частини про визнання протиправними дій відповідачів з відмови у забезпеченні житловим приміщенням або грошовою компенсацією за належне для отримання житлове приміщення та про зобов`язання відповідачів надати позивачеві житлове приміщення або виплатити належну грошову компенсацію, щодо необхідності розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, вказавши, що зазначені спори належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки стосуються проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а також призначення та надання таких гарантій (пільг).

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21, в якій вказано, що спори стосовно оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справі №752/5881/15, де позов пред`явлено звільненим у запас військовослужбовцем про визнання протиправним і скасування рішення житлово-побутової комісії про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку для отримання житла позачергово. Так, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спори, які стосуються реалізації військовослужбовцями соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями, належать до юрисдикції адміністративних судів.

У разі, коли Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні в одній зі справ Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду чи Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду, ніж той, який передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди враховують останній висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (пункт 36), від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19 (пункт 43).

У постанові Верховного Суду від 13.09.2023 у справі № 140/3997/22, у якій відповідачем був виконавчий комітет Луцької міської ради та оскаржувалося рішення Виконкому Луцької міськради від 20 жовтня 2021 року № 836-1 «Про квартирний облік громадян», зазначено, що для забезпечення єдності судової практики та з урахуванням правової позиції, сформованої у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19 та від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21, судом касаційної інстанції висновується, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження в адміністративній справі.

Отже, ця справа належить до юрисдикції адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню виконавчого комітету Лубенської міської ради від 27.11.2024 №261 "Про відмову у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов" та діям відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку визначені статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

За приписами підпункту 2 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів щодо соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей покладається на органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Житлові відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 3 Житлового кодексу України).

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 15 Житлового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, на території району, міста, району в місті: здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39).

Відповідно до статті 31 Житлового кодексу України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 Житлового кодексу України визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Статтею 36 Житлового кодексу України передбачено, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради. Відповідно до законодавства України у випадках і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, громадян може бути взято на облік і не за місцем їх проживання.

За приписами частини 1 статті 39 Житлового кодексу України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов, зокрема, за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень затверджуються Кабінетом Міністрів України і Українською республіканською радою професійних спілок (статті 60 Житлового кодексу України).

Постановою Верховного Ради України від 12 вересня 1991 року №1545-XII "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції ( 888-09 ) і законам України.

Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. №470 "Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР" відповідно до статті 60 Житлового кодексу Української РСР ( 5464-10 ) затверджено Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, та введено їх у дію з 1 січня 1985 року (далі по тексту - Правила №470, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 13 Правил №470 на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.

Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); 8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 та осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 10-14 частини другої статті 7, та членів їх сімей, а також членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, визначених абзацами першим та четвертим пункту 1 статті 10, членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, визначених у статті 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ( 3551-12 ).

Пунктом 6 Постанови виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної Ради професіональних спілок від 25.12.1984 № 510 установлено, що мінімальний розмір жилої площі в області 6 кв.м. на кожного члена сім`ї для прийняття потребуючих в поліпшенні житлових умов громадян на квартирний облік.

Суд критично оцінює доводи позивача з посиланням на приписи статті 47 Житлового кодексу України, згідно якої норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу, оскільки відповідно до частини 1 статті 48 Житлового кодексу України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Отже, встановлена статтею 47 Житлового кодексу України норма житлової площі застосовується при наданні громадянам приміщення, зокрема, площа такого приміщення не може перевищувати 13,65 квадратного метру на одну особу. Разом з тим, спір між сторонами у цій справі виник не щодо надання позивачу приміщення, а щодо постановки позивача на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Отже, потребуючими поліпшення житлових умов у Полтавській області визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче 6 кв.м. на кожного члена сім`ї.

Витягом №14-18/525 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим ОСОБА_1 /а.с. 20, зворот а.с. 55/, підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживає всього шість осіб, у тому числі, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на час звернення із заявою були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Довідкою Комунального підприємства "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" від 15.11.2024 №1299 підтверджено, що за гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 31.12.2012 згідно архівних реєстраційних матеріалів зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 від 01.03.1994, виданого органом приватизації виконавчого комітету м. Лубни /зворот а.с. 17/.

Як слідує з матеріалів, які надавалися позивачем до виконавчого комітету, жила площа вказаної квартири становить 16,2 кв.м /а.с. 18, зворот а.с. 42, а.с. 43/.

Водночас, під час розгляду заяви позивача відповідачем було встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 03 жовтня 2023 року (спадкова справа № 349/2021) ОСОБА_1 належала 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., що була відчужена ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 28.03.2024, індексний номер рішення 72305105 /а.с. 58, зворот а.с. 59, а.с. 60/.

Матеріалами справи підтверджено, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.10.2023, зареєстровано в реєстрі за №677, видано ОСОБА_1 на 1/2 частку спадкового майна: квартиру номер АДРЕСА_3 , загальна площа якої в цілому становить 64,9 кв.м., житлова площа - 40,9 кв.м. /а.с. 58/.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.10.2023 зареєстровано право спільної часткової власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., підстава - свідоцтво про право на спадщину №677 від 03.10.2023 /зворот а.с. 59, а.с. 60/.

Отже, у приватній власності ОСОБА_1 у спільній частковій власності знаходилася 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., яка у подальшому була ним відчужена за договором купівлі-продажу №276 від 28.03.2024 ОСОБА_2 , право приватної власності за якою на це нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.03.2024, що підтверджується Інформаційною довідкою №404245873 від 18.11.2024 /зворот а.с. 59, а.с. 60/.

До виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області та до суду позивачем не надано доказів непридатності для проживання належної на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., що 28.03.2024 була відчужена за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 .

Площа частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., 1/2 частку якої позивачем отримано у спадок та право спільної часткової власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 03.10.2023, але у подальшому відчужено позивачем за договором купівлі-продажу №276 від 28.03.2024 ОСОБА_2 , була достатньою за розміром для проживання трьох осіб, оскільки постановою виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної Ради професіональних спілок від 25.12.1984 № 510 установлено, що мінімальний розмір жилої площі в області 6 кв.м. на кожного члена сім`ї для прийняття потребуючих в поліпшенні житлових умов громадян на квартирний облік, тому мінімальний розмір жилої площі на трьох осіб становить у Полтавській області 18 кв.м (6 кв.м.*3).

Статтею 35 Житлового кодексу України встановлено, що громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов.

Таким чином, оскільки в силу наведеної вище норми права не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), дії виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов ґрунтуються на вимогах закону, а рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 27.11.2024 №261 "Про відмову у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов" прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано. Підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Позивач скористався правом на звернення до адміністративного суду, проте враховуючи обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 відсутні.

Підстави для стягнення за користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-9, 77, 139, 229, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) до виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (вул. Ярослава Мудрого, 33, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 04057439) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич