Справа № 400/9287/24
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 р. № 400/9287/24

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А. з розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_3

провизнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до військовою частиною НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

1. Визнати незаконною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 щодо не нарахування та не виплати військовослужбовцю ОСОБА_1 :

- додаткової винагороди у розмірі 26 035,95 грн. (недонарахування) за період з 26.10.2022 по 12.12.2022 у зв`язку з безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

- додаткової винагороди у розмірі 440 207,29 грн. за грудень 2022 року, січень, лютий, червень, липень, грудень 2023 року, січень 2024 року пропорційно до кількості днів із розрахунку 100 000,00 гривень на місяць у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та проходженням лікування;

- додаткової винагороди у розмірі 160 800,00 грн. із розрахунку щомісячно по 20 100,00 грн. за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року та січень 2024 року у зв`язку із виведенням поза штат у розпорядження командира військової частини через поранення та тривале лікування;

- надбавки за вислугу років за період з серпня 2022 року по липень 2023 року та надбавки за особливості проходження служби за період з червня 2023 по січень 2024;

- сум індексації грошового забезпечення за кожен місяць протягом періоду лютий 2023 січень 2024.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 здійснити нарахування та виплатити військовослужбовцю ОСОБА_1 :

- додаткову винагороду у розмірі 26 035,95 грн. (недонарахування) за період з 26.10.2022 по 12.12.2022 у зв`язку з безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

- додаткову винагороду у розмірі 440 207,29 грн. за грудень 2022 року, січень, лютий, червень, липень, грудень 2023 року, січень 2024 року пропорційно до кількості днів із розрахунку 100 000,00 гривень на місяць у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та проходженням лікування;

- додаткову винагороду у розмірі 160 800,00 грн. із розрахунку щомісячно по 20 100,00 грн. за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року та січень 2024 року у зв`язку із виведенням поза штат у розпорядження командира військової частини через поранення та тривале лікування;

- надбавку за вислугу років за період з серпня 2022 року по липень 2023 року та надбавку за особливості проходження служби за період з червня 2023 по січень 2024;

- суми індексації грошового забезпечення за кожен місяць протягом періоду лютий 2023 січень 2024

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив військову службу у у військовій частині НОМЕР_1 та приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, що підтверджується належними доказами, тому вважає, що мав отримувати додаткову винагороду збільшено до 100000,00 грн. пропорційно часу виконання завдань. Також, відповідач зобов`язаний був виплачувати позивачу додаткову винагороду збільшено до 100000,00 грн. у зв`язку з пораненням та перебуванням у відпустках для лікування. Крім того, відповідач не виплатив позивачу надбавку за вислугу років за період з серпня 2022 року по липень 2023 року та надбавку за особливості проходження служби за період з червня 2023 по січень 2024, та суми індексації грошового забезпечення за кожен місяць протягом періоду лютий 2023 січень 2024.

Ухвалою суду від 07.10.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що нарахування позивачу грошового забезпечення здійснювалось відповідно до вимог чинного законодавства. Так, Позивач проходив лікування після отриманого поранення з 07.11.2022 по 18.11.2022 та був виписаний на підставі Довідки ВЛК №475 від 17.11.2022 року. Відповідно до довідки ВЛК.КНП МКЛ №4 ДМР № 475 зазначена травма, пов`язана з проходженням військової служби, а не з захистом Батьківщини та не є тяжкою як того вимагає постанова №168. В подальшому позивач направлявся для проходження лікування у зв`язку з розладами психічного стану, а не для лікування після поранення. Також, відповідач зазначив, що Позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу що він проходив лікування саме після поранення (Виписні епікризи, довідки ВЛК тощо). Щодо виплати грошового забезпечення апозивачу, то відповідач зазначив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 25 від 25.01.2024 року, позивачу з 1 квітня 2023 року були призупиненні усі виплати згідно з чинним законодавством. Щодо виплат з червня 2023, то відповідач зазначив, що Позивач хоча і знаходився у розпорядженні командира, однак постійно знаходився на лікуванні котре як зазначалося вище не було пов`язане з пораненням. Щодо ідексації за 2023, 2024 роки, то її виплата була зупинена відповідно до абзацу 18. п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2022 №191 був зарахований на військову службу до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу № 289 від 25.10.2022 позивач був направлений у відрядження для виконання службових (бойових) завдань до оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у такому відрядженні перебував з 26.10.2022 по 12.12.2022.

Відповідно до довідки №588/д/30 від 04.06.2023 про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач дійсно в період з 26.10.2022 по 12.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

При цьому, 07.11.2022 позивач отримав вибухову травму.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 475 від 17.11.2022 отримана травма пов`язана з військовою службою. Ступінь тяжкості травми легкого ступеня. У зв`язку з якою позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Наказом №341 від 15.12.2022 позивача направлено у відпустку за станом здоров`я на термін з 12.12.2022 по 17.12.2022.

Згідно з наказом №344 від 18.12.2022 позивач повернувся до виконання своїх посадових обов`язків.

22.12.2022 позивача було направлено на стаціонарне лікування до Миколаївського обласного центру психічного здоров`я.

23.02.2023 позивач повернувся до проходження військової служби.

В подальшому довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15.05.2023 №1228/1 було вказано, що травма пов`язана із захистом Батьківщини, Травма легкого ступеня тяжкості.

02.06.2023 Позивач знову був направлений до Миколаївського обласного центру психічного здоров`я для стаціонарного лікування і перебував там до 03.07.2023.

За результатами обстеження військово-лікарської комісії від 02.08.2023 Позивача визнано обмежено придатним до військової служби, непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, до служби зі зброєю, державною таємницею, керуванням транспортних засобів. Комісією встановлені захворювання та підтверджено, що такі пов`язані із проходженням військової служби (довідка влк №1955).

З 22.08.2023 по 25.09.2023 позивач проходив лікування у ЦПМС №1 міста Миколаєва. Згідно із довідкою МСЕК серії ААА № 076641 від 23.09.2023 Позивач втратив свою професійну працездатність у розмірі 20%.

13.12.2023 позивач направлений на стаціонарне лікування до Миколаївського обласного клінічного госпіталю ветеранів війни (наказ № 358) і повернувся до військової служби 14.01.2024.

Наказом командира частини № 25 від 25.01.2024 позивача було виключено із списків особового складу частини НОМЕР_1 та зараховано до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого проходження військової служби.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому у спірний період додаткової винагороди, не в повному обсязі грошового забезпечення, тому звернувся з позовом до суду.

Суд вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).

За змістом пункту 2 Порядку № 260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги).

У пункті 8 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 в абзаці першому пункту 1 постанови №168 слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць".

В решті зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, у 2022 році не змінювався.

Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України № 168, доповненого згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, яка підлягала застосуванню з 24 лютого 2022 року, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Так, телеграмою від 07.03.2022 №248/1217 Міністр оборони України (зміст телеграми відтворено в постанові Верховного Суду від 25.01.2024 № 560/1216/23) довів до відома, зокрема, командирів (начальників) військових частин, вимогу щодо виплати військовослужбовцям Збройних Сил України за періоди безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), визначених рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України, додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у розрахунку на місяць (пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

У пункті 2.1 цієї телеграми зазначено, що порядок документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України 06.03.2022 (додається, далі - Порядок).

Пунктом 4 вказаної телеграми встановлено, що командири військових частин, до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин, щомісяця не пізніше 25 березня і в подальшому щомісячно до 5 числа повідомляють військові частини за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях за минулий місяць.

Згідно з Порядком, затвердженим Головнокомандувачем Збройних Сил України 06.03.2022, для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил України у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів можуть використовуватися такі документи:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- наказ (по стройовій частині);

- журнал бойових дій (вахтовий журнал), журнал ведення оперативної обстановки;

- список особового складу, який залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань.

Крім цього, можуть використовуватися такі документи (за наявності):

- бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань;

- книга служби нарядів та подій, що відбувалися;

- постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), на який було здійснено збройний напад.

У телеграмі Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 був визначений перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».

Абзацом третім пункту 3 цієї телеграми наказано здійснювати документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.

Крім того, абзацом четвертим пункту 3 і пунктом 4 телеграми від 25.03.2022 №248/1298 на командирів військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), покладено обов`язок надавати довідки про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах та щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми.

Телеграмою Міністра оборони України від 18.04.2022 №248/1529 пункт 4 телеграми від 25.03.2022 №248/1298 і додаток №1 до неї викладено в новій редакції та, зокрема, деталізовано, що в підставах про видання довідки (додаток №1) необхідно обов`язково зазначати документи, визначені абзацами третім або четвертим та абзацом п`ятим пункту 3 телеграми від 25.03.2022 №248/1298.

23.06.2022 Міністр оборони України видав окреме доручення №912/з/29, яке підлягало застосуванню з 01.06.2022, тоді як попередні телеграми Міністра оборони України наказано У пункті 1 вказаного окремого доручення розширено перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».

Водночас визначений в абзацах третьому і четвертому пункту 3 окремого доручення перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців, у тому числі відряджених, у бойових діях або заходах, залишився таким самим, як у телеграмі Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298.

Аналогічним залишився й обов`язок керівників органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирів військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення (абзац перший пункту 4 окремого доручення).

Алгоритм дій посадових осіб щодо документування безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах наочно розкритий у Методичних рекомендаціях щодо заходів з організації документального підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, які затверджені начальником Генерального штабу Збройних Сил України 18.05.2022 (далі - Методичні рекомендації).

У вступі до Методичних рекомендацій зазначено, що ці рекомендації визначають механізм дій посадових осіб під час заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, передбачених пунктом 1 рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 25.03.2022 №248/1298, а їхнє застосування сприятиме забезпеченню своєчасної виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168.

Відповідно до Методичних рекомендацій документальне підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях схематично здійснюється в такому порядку:

1) після отримання військовою частиною бойового розпорядження вищого штабу про передачу її в підпорядкування створеного угрупування військ та висування у район виконання бойових завдань: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, готує проєкт наказу по стройовій частині щодо вибуття особового складу, який залучено до виконання бойового завдання; командир підрозділу подає рапорт про особових склад підрозділу, який буде виконувати отримане завдання; начальник штабу робить відповідний запис у журналі ведення бойових дій та готує проєкт бойового наказу; командир частини видає бойовий наказ (бойове розпорядження) щодо сил і засобів та порядку виконання поставлених завдань;

2) після прибуття визначених підрозділів до району ведення бойових дій та початку виконання бойових завдань: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, готує проєкти наказів по стройовій частині щодо прибуття в район виконання завдань визначеного особового складу; командир підрозділу виконує бойові завдання та подає рапорти (донесення, звіти) про результати виконання бойових завдань; начальник штабу робить відповідні записи у журналі ведення бойових дій; командир частини видає бойові розпорядження щодо виконання бойових завдань;

3) під час здійснення військовою частиною заходів з організації виплати додаткової винагороди за минулий місяць: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, перевіряє, зокрема, наявність документальних підстав для видачі довідок про безпосередню участь у бойових діях військовослужбовців приданого підрозділу іншої військової частини та готує проєкти відповідних довідок за формою, визначеною додатком 1 до рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298; начальник штабу підписує відповідні довідки; командир частини підписує наказ про виплату додаткової винагороди підпорядкованому особовому складу.

Отже, виплата військовослужбовцю Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження військовою частиною (установою) безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах та повідомлення нею про це у встановленому порядку військової частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовця.

При цьому, якщо в першій телеграмі Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217 перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, був визначений альтернативно й передбачав можливість використання з цієї метою насамперед таких документів як бойовий наказ (бойове розпорядження), наказ (по стройовій частині) і журнал бойових дій, а рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях або виконанні бойових (спеціальних) завдань - в разі його наявності, то в наступних розпорядчих документах Міністра оборони України, починаючи з 25 березня 2022 року, перелік відповідних документів визначений імперативно та має обов`язково включати: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад) та рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.

Вказані вище висновки щодо правозастосування викладені в постанові Верховного Суду від 25.01.2024 № 560/1216/23.

За таких обставин, суд вважає, що долучена до матеріалів справи довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України №588/д/30 від 04.06.2023 не може належним чином підтвердити безпосередню участь позивача у бойових діях, як це передбачено телеграмою Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217 та Методичними рекомендаціями, тобто не є достатніми та належними доказами, що підтверджують ті обставини, на які посилається позивач.

Тому, оскільки відповідач не отримав підтвердження достатньої інформації про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, суд дійшов висновку, що в діях Військової частини НОМЕР_1 відсутня протиправна бездіяльність.

Разом з цим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження конкретних дат (періодів) саме безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення цих заходів, які були б для відповідача підставою для видання наказу щодо нарахування та виплати позивачу підвищеної додаткової винагороди та застосування пропорційний підхід до визначення її розміру, встановлений постановою КМУ № 168.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до абз. 5 п. 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6.

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку про те, що метою видання такої довідки може бути також необхідність підтвердження наявності у особи права на отримання статусу учасника бойових дій, отже включає в себе ширший перелік підстав, ніж для отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн., встановленої Постановою Кабінету Міністрів № 168.

Матеріали справи свідчать на користь того, що наявна в матеріалах справи довідкиапро безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України видані саме за формою, встановленою додатком 6 до Порядку № 413.

Таким чином, зазначення у довідці періоду з 26.10.2022 по 12.12.2022, не є безумовною підставою для виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн., встановленої Постановою Кабінету Міністрів № 168, за весь вказаний період, оскільки така довідка може бути видана не лише для цілей підтвердження права на отримання винагороди встановленої Постановою № 168, а й з іншою метою, відмінною від тієї, з приводу якої виникли спірні правовідносини.

Щодо невиплати позивачу додаткової винагороди за час лікування та перебування у відпустці, суд зазначає наступне.

Так, Позивач проходив лікування після отриманого поранення з 07.11.2022 по 18.11.2022 та був виписаний на підставі Довідки ВЛК №475 від 17.11.2022 року.

Відповідно до пункту 1-2. Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком.

Відповідно до довідки ВЛК КНП МКЛ №4 ДМР № 475 Зазначена травма, пов`язана з проходженням військової служби, а не з захистом Батьківщини та не є тяжкою. В подальшому позивачем було отримано довідку ВЛК від 02.08.2023 № 1983, в якій зазначено, що травма, Так, пов`язана з захистом Батьківщини, однак в цій довідці , також зазначено ступень важкості легкий, тоді як постанова №168 вимагає «у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком».

Також, судом враховано пояснення відповідача, що в подальшому позивач направлявся для проходження лікування у зв`язку з розладами психічного стану, а не для лікування після поранення. Зазначене, також підтверджується наданим позивачем епікризом із медичної картки стаціонарного хворого № 1416/152, складеного КНП «МОЦПЗ» МОР Чоловіче психіатричне відділення № 3.

Щодо обґрунтування позивача про невиплату йому в повному обсязі грошового забезпечення, включаючи надбавку за вислугу років за період з серпня 2022 року по липень 2023 року та надбавку за особливості проходження служби за період з червня 2023 по січень 2024 та суми індексації грошового забезпечення за кожен місяць протягом періоду лютий 2023 січень 2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу другого п.9 розділу І порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам № 260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Відповідно до абзацу другого п.15 розділу І порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам №260, грошове забезпечення не виплачується: за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки.

Таким чином відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 25 від 25.01.2024 року, позивачу з 1 квітня 2023 року були призупиненні усі виплати, враховуючи вищезазначені норми.

Відповідно до абзацу двадцять дев`ятого пункту 2 розділу XXXIV порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам № 260 який застосовується з 01 червня 2023 року - див. пункт 4 Наказу Міністерства оборони № 566 від 26.09.2023 Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).

Позивач перебував у розпорядженні командира, однак постійно знаходився на лікуванні, яке як вже зазначалося вище не було пов`язане з пораненням та не має ступеня тжкості - тяжкого поранення.

Також, не підлягала виплаті позивачу індексація грошового забезпечення, оскільки відповідно до абзацу 18. п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» її виплата була зупинена.

Наказом командира частини № 25 від 25.01.2024 Позивача було виключено із списків особового складу частини НОМЕР_1 та зараховано до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого проходження військової служби.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов