Справа № 420/3492/25
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3492/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Бутенка А.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військово - медичного клінічного центру Південного регіону Міністерства оборони України () щодо ненарахування та невиплати солдату водію-санітару ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 04.10.2023 року по 23.02.2024 року, виходячи з розміру 100 000,00 гривень з розрахунку за один місяць, але пропорційно усьому часу участі в бойових діях чи за здійснення заходів з національної безпеки і оборони для відсічі і стримування збройної агресії;

- зобов`язати Військово - медичний клінічний центр Південного регіону Міністерства оборони України () нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 04.10.2023 року по 23.02.2024 року, виходячи з розміру 100 000,00 гривень з розрахунку за один місяць, але пропорційно усьому часу участі в бойових діях чи за здійснення заходів з національної безпеки і оборони для відсічі і стримування збройної агресії.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебував на службі у Військово - медичному клінічного центру Південного Регіону. Перебуваючи у складі Передового хірургічного відділення Військово медичного клінічного центру Південного регіону (Херсон) КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» м. Херсон в період 04.10.2023 року по 25.12.2023 року та в період з 04.01.2024 року по 23.02.2024 року виконував спеціальні завдання медичного забезпечення як складової всебічного забезпечення угрупування військ (сил) Сил оборони держави під час здійснення заходів з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. З 25.12.2023 по 03.01.2024 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Одеському військово-медичному клінічному центрі (клінічний госпіталь) у зв`язку з отриманням вибухової травми, акубаротравматичному ушкодженні обох дух, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, яка була отримана під час виконання бойового завдання щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки в оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації при виконання спеціальних завдань (заходів) медичного забезпечення відповідно до бойового розпорядження Командира УСіЗ МС «Одеса» КМС ЗСУ № 4БР/дск від 25.07.2023 року, сталося при виконанні бойових завдань внаслідок ворожого обстрілу розташування ПХВ ВМКЦ Південного регіону у м. Херсон, що підтверджується довідкою про обставини травми та випискою з медичної карти амбулаторного/стаціонарного хворого. Обставини отримання травми вказують на те, що солдат Остріков перебував безпосередньо у зоні бойових дій на підставі бойового розпорядження, що в свою чергу дає підстави і для отримання підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн., та застосування при цьому пропорційного підходу до визначення розміру додаткової винагороди, який встановлений Постановою №168. Однак, позивачу в порушення положень Постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та п. 2 розділу XXXIV Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», було відмовлено у нарахуванні та виплаті винагороди в розмірі 100000 грн. за період перебування у складі Передового хірургічного відділення Військово - медичного клінічного центру Південного регіону (Херсон). Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

26.02.2025 року від Військово - медичного клінічного центру Південного регіону Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що Позивачем доказів не вбачається, що він брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони у період з 04.10.2023 року по 23.12.2024 року, оскільки відсутні належні докази на підтвердження такого, а саме - журнал бойових дій або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове). Так, наданий позивачем витяг із наказу Відповідача №353 від 03.10.2023 р. (по стройовій частині) свідчить лише про вибуття Позивача з 04.10.2023 року до певного населеного пункту міста Херсон та містить лише згадку про мету відрядження - виконання спеціальних завдань медичного забезпечення як складової всебічного забезпечення під час здійснення заходів з забезпечення національної безпеки і оборони. З наведених Позивачем документів вбачається, що Позивач в період з 04.10.2023 р. по 25.12.2023 р. дійсно перебував в місті Херсон, в КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня», але після прибуття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не приймав. 23.12.2023 р. отримав вибухову травму відповідно до довідки про обставини травми від 14.01.2024 р. № 548/438, після чого в період з 25.12.2023 р. по 03.01.2024 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2935 (наявна в матеріалах справи). Звертаємо увагу суду на те, що Позивачем не надано довідку військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку отриманої травми з захистом Батьківщини, як єдиної належної інстанції, яка визначена наказом Міністерства оборони від 14.08.2008 р. (зі змінами) «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» для встановлення такого зв`язку для подальших виплат додаткової винагороди військовослужбовцям за період лікування. Також звертаємо увагу на те, що відсутні записи в журналі бойових дій Відповідача щодо конкретного виконання бойових (спеціальних) завдань Позивачем, який натомість виконував свої повсякденні службові обов`язки. Відсутні рапорти безпосереднього командира за період з 04.10.2023 р. по 23.02.2024 р. про участь Відповідача у заходах, за що передбачена виплата додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. Тому підстав для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі не було. Окремо зазначається, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 р. № 309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. № 1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», територію Херсонської міської територіальної громади визначено такою, на якій велися бойові дії - тільки в період з 11.11.2022 р. по 01.05.2023 р. Позивач, як вбачається з наданих ним документів, знаходився там з 04.10.2023 р. по 25.12.2023 р. та з 04.01.2024 р. по 23.02.2024 р., тобто після періоду, який законодавчо визначений як такий, протягом якого Херсонську міську територіальну громаду було віднесено до району ведення бойових дій. Таким чином, що сам по собі факт виконання Позивачем службових обов`язків у складі передового хірургічного відділення без задокументованих доказів безпосередньої участі Позивача у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій, не створює для Відповідача обов`язку нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є саме документальне підтвердження безпосередньої участі особи у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів. При зверненні до суду Позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження своєї безпосередньої участі у бойових діях або залучення до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій у спірний період.

07.03.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач підтримав позицію викладену в позовні заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заяви чи клопотання від сторін.

27.02.2025 року від Військово - медичного клінічного центру Південного регіону Міністерства оборони України надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Обставини справи.

ОСОБА_1 з 02.10.2023 року перебуває на військовій службі у Військово-медичному клінічного центру Південного регіону.

На підставі наказу № 353 від 03.10.2023 року з метою виконання спеціальних завдань (заходів) медичного забезпечення як складової всебічного забезпечення угрупування військ (сил) Сил оборони держави під час здійснення заходів з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, був відряджений до складу Передового хірургічного відділення Військово -медичного клінічного центру Південного регіону (Херсон) КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» м. Херсон на посаду солдата водія-санітара з 04 жовтня 2023 року до окремого розпорядження на підставі бойового розпорядження Угруповання Медичних сил Збройних Сил України від 03.10.2023 року №76/БРдск.

Перебуваючи у складі Передового хірургічного відділення Військово медичного клінічного центру Південного регіону (Херсон) КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» м. Херсон в період 04.10.2023 року по 25.12.2023 року та в період з 04.01.2024 року по 23.02.2024 року виконував спеціальні завдання медичного забезпечення як складової всебічного забезпечення угрупування військ (сил) Сил оборони держави під час здійснення заходів з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

У період з 25.12.2023 по 03.01.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою № 2935 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 548/438 від 14.01.2024 року, солдат ОСОБА_1 23.12.2023 року одержав вибухову травму, акубаротравматичне ушкодження обох вух, закриту черепно-мозгову травму, струс головного мозку.

За обставин: під нас виконання бойового завдання щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації при виконанні спеціальних завдань (заходів) медичного забезпечення відповідно до бойового розпорядження Командира УСіЗ МС "Одеса КМС ЗСУ №4/БРдск від 08.02.2023, №8/БРдск від 25.07.2023 сталося при виконанні бойових (спеціальних) завдань 23.12.2023 року близько 18:03 внаслідок ворожого обстрілу розташування ПХВ ВМКЦ Південного регіону у м. Херсон.

Обставини травмування підтверджується фактами, що були встановленні в ході проведення службового розслідування. На момент події знаходився при виконанні спеціальних завдань по захисту Батьківщини, були без ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не вчиняли кримінальних чи адміністративних правопорушень та навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень, не порушували наказів командирів.

Травма. ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Під час ракетного обстрілу знаходився в касці та бронежилеті.

Однак, позивачу за період з 04.10.2023 року по 23.02.2024 року в порушення положень Постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та п. 2 розділу XXXIV Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» було відмовлено у нарахуванні та виплаті винагороди в розмірі 100000 грн. за період перебування у складі Передового хірургічного відділення Військово - медичного клінічного центру Південного регіону (Херсон).

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває на даний час.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.

Вказана Постанова КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у спірному періоді мала декілька редакцій щодо предмета спору.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023 р. № 1001 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» були внесені зміни до Постанови №168, а саме:

Пункт 1-1 викладено в такій редакції:

« 1-1. Установити, що на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;»

На виконання зазначених змін, наказом Міністерства оборони України від 26.09.2023 року № 566 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 вересня 2023 р. за № 1705/40761), який набув чинності з 29.09.2023 року, внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (Порядок №260)).

Так, п. 2 Розділу XXXIV викладено в такій редакції:

« 2. На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;…..».

Відповідно до п.2 Розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в розмірі 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): зокрема, у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення).

Висновки суду.

Спірним питання в межах розгляду даної справи є наявні у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 у розмірі 100 000 грн. за період з 04.10.2023 року по 23.02.2024 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно із наказами начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) № 8 від 04.01.2024 року «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям центру та командирам підпорядкованих військових частин за жовтень 2023 року», № 9 від 04.01.2024 року «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям центру та командирам підпорядкованих військових частин за листопад 2023 року», № 21 від 08.01.2024 року «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям центру та командирам підпорядкованих військових частин за грудень 2023 року», № 103 від 20.02.2024 року «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям центру та командирам підпорядкованих військових частин за січень 2024 року», № 129 від 04.03.2024 року «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям центру за лютий 2024 року» ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами), наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами) та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року № 5718/з, за період виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 30 000 гри. 00 коп. у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, з 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року, з 01 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року, 01 січня 2024 року по 31 січня 2024 року та з 01 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року відповідно до Додатку № 2 до цих наказів.

Також, відповідно до наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) № 94 від 14.02.2024 року «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям центру за січень 2024 року» позивачу виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн 00 коп. військовослужбовцям за час лікування, у зв`язку із отриманням пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), відповідно до Додатку №4 до цього наказу.

З аналізу положень Розділу XXXIV Порядку № 260 вбачається, що починаючи з 29.09.2023 року додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у розмірі 100 000 грн. медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення), які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо у районах ведення воєнних (бойових) дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що медичний персонал медичних частин та підрозділів мають право на отримання додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та Порядком від 07 червня 2018 року № 260 у розмірі 100 000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, з 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року, з 01 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року, 01 січня 2024 року по 31 січня 2024 року та з 01 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

При цьому, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

В Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на встановлення права позивача на отримання позивачем додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, з 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року, з 01 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року, 01 січня 2024 року по 31 січня 2024 року та з 01 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року, суд вважає за можливе зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Південного регіону Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, з 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року, з 01 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року, 01 січня 2024 року по 31 січня 2024 року та з 01 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Суд зазначає, що нарахування та виплата грошового забезпечення кожному окремому військовослужбовцю здійснюється із врахуванням конкретних обставин проходження таким військовослужбовцем служби та виконуваних ним завдань, а виплата додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць виплачується військовослужбовцям пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах.

Відповідно до приписів частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

На підставі вищевикладених положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку про те, що позивачем обрано належний та ефективний спосіб захисту порушеного права, який відповідає об`єкту порушеного права.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Розподіл судових витрат.

Згідно з вимогами ст.139 КАС України судові витрати не стягуються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (вул. Пироговська, 2/2, м.Одеса, 65000, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військово-медичного клінічного центру Південного регіону щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченоїпостановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, з 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року, з 01 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року, 01 січня 2024 року по 31 січня 2024 року та з 01 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року.

3. Зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Південного регіону Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, з 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року, з 01 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року, 01 січня 2024 року по 31 січня 2024 року та з 01 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко