Справа № 420/25894/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/25894/23

Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року, якою змінено спосіб та порядок виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області, за участю третіх осіб Державної судової адміністрації України, Служби судової охорони, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження, задоволений позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Одеській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року.

Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області (вул.Софіївська,буд.19, м.Одеса, 65082, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області (вул.Софіївська,19, м.Одеса, 65082) подати до суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/25894/23 від 23 листопада 2023 року у місячний термін з дня отримання копії ухвали.

Ухвалами Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року, 15 липня 2024 року, 06 серпня 2024 року, 25 листопада 2024 року вирішувались питання про прийняття звіту, за наслідком яких встановлювалось Територіальному управлінню Служби судової охорони у Одеській області строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №420/25894/23.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року відмовлено у прийнятті звіту Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області, поданого до Одеського окружного адміністративного суду 20.02.2025 року. Закінчено процедуру судового контролю по справі №420/25894/23.

20.02.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення способу та порядку виконання рішення суду по справі №420/25894/23 від 23 листопада 2023 року, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа №420/25894/23 від 19.01.2024 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом, в частині «зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області (вул. Софіївська, буд. 19, м. Одеса, 65082, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року», шляхом «Стягнути з територіального управління Служби судової охорони у Одеській області (вул. Софіївська, буд. 19, м. Одеса, 65082, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року в сумі 318260,37 грн (триста вісімнадцять тисяч двісті шістдесят гривень тридцять сім копійок».

В обґрунтування зазначеної заяви зазначено, що територіальним управлінням Служби судової охорони у Одеській області повідомлялось про проведення розрахунку потреби в коштах на виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії воєнного стану з 24.02.2022 року по 20.01.2023 року (згідно рішення №420/25894/23 від 23.11.2023 року виданого Одеським окружним адміністративним судом), що належить до виплати та становить 318260,37 грн (триста вісімнадцять тисяч двісті шістдесят гривень тридцять сім копійок), проте виплати зазначеної суми не відбулося.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання рішення.

Змінено спосіб та порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/25894/23 від 23 листопада 2023 року, а саме: «Стягнути з територіального управління Служби судової охорони у Одеській області (вул. Софіївська, буд. 19, м. Одеса, 65082, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року в сумі 318260,37 грн. (триста вісімнадцять тисяч двісті шістдесят гривень тридцять сім копійок».

Суд виходив з того, що визначений спосіб виконання судового рішення у даній справі, як зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду не призвів до відновлення прав позивача у даній справ, тому наявні підстави для його зміни.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, якою змінено спосіб та порядок виконання судового рішення, Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою скасувати вказану ухвалу та відмовити позивачу у зміні способу та порядку виконання судового рішення. Апелянт наголошує на відсутності належного фінансування для виконання рішення суду, тому зміна встановленого способу та порядку судового рішення не призведене до прискорення виплати суми заборгованості.

Від Державної казначейської служби України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа підтримує апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 подала додаткові пояснення, у яких просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311, ст.312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані ст. 378 КАС України.

Так, відповідно до змісту частин 1 ст. 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024 року), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з абз. 1 ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як вбачається з матеріалів даної справи, суд першої інстанції встановив судовий контроль для ефективного виконання судового рішення та у період з 28.03.2024 року п`ять разів надав відповідачу можливість виплатити кошти на користь позивача, однак ухвалою від 25 лютого 2025 року відмовив у прийнятті звіту Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області та закінчив процедуру судового контролю по справі №420/25894/23, як неефективну.

Іншою ухвалою від 25 лютого 2025 року суд першої інстанції змінив спосіб і порядок виконання судового рішення, оскільки відповідачем не здійснюється виплата нарахованих сум.

Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинні визначені в рішенні суду.

Відповідно до обставин даної справи, які визнаються учасниками справи, єдиною причиною невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року, є відсутність належного фінансування відповідача.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду у справі №420/25894/23 залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. Отже, у такому випадку, зміна способу і порядку виконання судового рішення не призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не впливає на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по виплаті додаткової винагороди позивачу.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 24.07.2023 року у справі №420/6671/18, стягнення з суб`єкта владних повноважень коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

З огляду на викладене та враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат, колегія суддів вважає безпідставними аргументи позивача, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у даній справі.

До того ж, колегія суддів, аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, звертає увагу, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Відтак, зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. В постановах Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 759/1928/13-а, від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а зроблено правовий висновок, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Отже, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявні підстави для зміни способу або порядку виконання судового рішення, оскільки об`єктивні обставини, які ускладнюють або унеможливлюють таке виконання не змінюються від встановленого способу (стягнення сум).

В той же час, колегія суддів зазначає, що наявний механізм судового контролю, передбачений ст. 382 КАС України є більш дієвим та дозволяє суду здійснювати періодичний контроль за діями боржника та застосовувати заходи впливу у разі виявлених фактів недобросовісної поведінки, зокрема, переміщення позивача у черзі на виплату коштів.

Крім того, колегія суддів роз`яснює позивачу, що вона не позбавлена можливості звернутись до суду з новою заявою про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України.

Зважаючи, що суд першої інстанції безпідставно змінив спосіб та порядок виконання судового рішення, прийнята ухвала, відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання судового рішення.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції про зміну способу і порядку виконання судового рішення (п.19 ч.1 ст.294 КАС України), після її перегляду в суді апеляційної інстанції, не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Керуючись ст.ст.311,315,317,321,322,325,382,383,328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року скасувати, прийнявши нову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/25894/23 від 23 листопада 2023 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко