Справа № 640/37376/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/37376/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, третя особа Служба судової охорони про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду з Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 640/37376/21 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (далі 1 відповідач), третя особа Служба судової охорони, з такими вимогами:

- визнати протиправним, незаконним та скасувати висновок про відмову у виплаті одноразової допомоги від 17.06.2021, який затверджений начальником територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області;

- зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності у визначеному законодавством розмірі.

В обґрунтування вимог зазначено, що на підставі наказу Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (далі - ТУ ССО, відповідач) від 23.01.2020 № 16 о/с, ОСОБА_1 з 24.01.2020 прийнята на службу до Служби судової охорони.

19.01.2021 відповідач видав ОСОБА_1 направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи. Вищезазначене направлення видане для пред`явлення до медичної (військово-лікарської) комісії ТМО МВС України в м. Києві, для визначення стану здоров`я позивача та з метою встановлення придатності до служби в Службі судової охорони капрала Служби контролера II категорії ТУ ССО.

У пункті 5 зазначеного направлення зазначено, що висновок медичної (військово-лікарської) комісії (Додаток 4 до Положення про військову - лікарську експертизу Збройних Сил України від 14.08.2008 № 402) направити за адресою м. Київ, вул. Білоруська, 13.

08.02.2021 Медичною (військово-лікарською) комісією за розпорядженням ВРП ТУ ССО, позивачу видано свідоцтво про хворобу № 135/у.

Відповідно до пункту 3 свідоцтва про хворобу від 08.02.2021 № 135/у, місце служби та посада ОСОБА_1 зазначено - Служба судової охорони, контролер II категорії, перебування на службі в Службі судової охорони з 24 січня 2020 року по теперішній час (пункт 4), перебування на службі у ЗСУ не зазначено, а також не зазначено яким військкоматом призвана на службу (пункт 5).

Пунктом 12 свідоцтва про хворобу від 08.02.2021 № 135/у встановлено діагноз - розсіяний склероз, тетрапарез, мозочкова атаксія, порушення функцій тазових органів за центральним типом, помірні когнітивні порушення, органічний розлад особистості внаслідок розсіяного склерозу, легкий церебрастенічний синдром, вузловий зоб II ступеню, остеохондроз шийного та грудного відділів хребта без порушення функцій.

Постановлено, що захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.

Відповідно до пункту 13 свідоцтва про хворобу від 08.02.2021 № 135/у позивач непридатна до військової служби з виключенням з військового обліку.

Наказом ТУ ССО від 16.02.2021 № 32 о/с, позивача звільнено зі служби в Службі судової охорони відповідно до Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, згідно з п.п. 2 (через хворобу) п. 2 розділу XII у відставку Збройних Сил (із зняттям з військового обліку). Підстава для прийняття зазначеного наказу - рапорт ОСОБА_1 від 16.02.2021, свідоцтво про хворобу від 08.02.2021 № 135/у.

13.04.2021 ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності, ступінь втрати працездатності - 70 відсотків, причина інвалідності захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.

21.05.2021 позивач звернулась до ТУ ССО із заявою № 47Л721 щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Висновком, затвердженим начальником ТУ ССО від 17.06.2021, відмовлено ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги. Підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги є відсутність висновку ВЛК про отримання інвалідності, пов`язаної із проходженням служби в Службі судової охорони.

Позивач вважає, що висновок про відмову у виплаті ОГД протиправним.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що наказом Управління від 23.01.2020 № 16 о/с «По особовому складу», ОСОБА_1 прийнята на службу до Служби судової охорони на посаду контролера II категорії восьмого взводу охорони підрозділу другого підрозділу охорони м. Київ Управління з 24.01.2020.

Наказом Управління від 16.02.2021 № 32 о/с «По особовому склад» ОСОБА_1 звільнено зі служби в Службі судової охорони згідно п.п. 2 (через хворобу) п. 2 розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19, у відставку Збройних Сил (із зняттям з військового обліку).

21.05.2021 до Управління надійшла заява ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі чи втраті працездатності, разом із переліком документів, у тому числі копія свідоцтва про хворобу № 135/у та копія довідки до акту огляду МСЕК.

23.05.2021 Комісією Управління розглянуто заяву (вх. № 47/г/21 від 21.05.2021) ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги та встановлено, що в свідоцтві про хворобу від 08.02.2021 № 135/у виданої медичною (військово-лікарською) комісією (відповідно наказу МО України від 14.08.2008 № 402) постановлено: що «Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби» та «Непридатна до військової служби з виключенням з військового обліку».

На підставі підпункту 2.4.4 пункту 2.4 Порядку № 478, встановлено, одноразова грошова допомога в разі інвалідності співробітника Служби призначається та виплачується випадку визначення співробітнику Служби інвалідності, внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби у Службі судової охорони.

У зв`язку з тим, що особою подано документи з неправдивою інформацією про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, а саме відсутній висновок ВЛК про отримання інвалідності, пов`язаної із проходженням служби в Службі судової охорони, на підставі підпункту г) пункту 2.6 Порядку № 478, ОСОБА_1 , 1982 року народження, Комісією Управління відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги.».

У Свідоцтві про хворобу № 135/у від 08.02.2021 видану медичною (військово-лікарською) комісією Київського міського центру медико- соціальної експертизи, якою зроблено висновок «Непридатна до військової служби з виключенням з військового обліку» та з Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 13.04.2021 серія 12 ААБ № 435420 встановлено II групу інвалідності та визначено, що захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.

При цьому, у Порядку № 478 відсутнє визначення: захворюванню, так, пов`язане з проходженням військової служби.

Усі надані документи свідчать про те, що ОСОБА_1 отримала захворювання під час проходження військової служби, а не під час служби у Службі судової охорони.

Позивач помилково посилається на Наказ № 4, так як в системі Служби судової охорони є визначений порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності співробітників Служби судової охорони (Порядок № 478).

Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 прийнято адміністративну справу до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заяву про залучення третьої особи задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Службу судової охорони (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601).

Третя особа право на подання письмових пояснень не скористалась.

Дослідивши матеріали судової справи у змішаній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на підставі наказу Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (далі - ТУ ССО, відповідач) від 23.01.2020 №16 о/с, ОСОБА_1 з 24.01.2020 прийнята на службу до Служби судової охорони.

19.01.2021 відповідач видав позивачу направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи. У пункті 5 зазначеного направлення зазначено, що висновок медичної (військово-лікарської) комісії (Додаток 4 до Положення про військову - лікарську експертизу Збройних Сил України від 14.08.2008 № 402) направити за адресою м. Київ, вул. Білоруська, 13.

08.02.2021 Медичною (військово-лікарською) комісією за розпорядженням ВРП ТУ ССО, позивачу видано свідоцтво про хворобу № 135/у.

Відповідно до пунктів 3, 4 свідоцтва про хворобу від 08.02.2021 № 135/у, місце служби та посада позивача - Служба судової охорони, контролер II категорії, перебування на службі в Службі судової охорони з 24.01.2020 по теперішній час.

Згідно з пунктом 12 свідоцтва про хворобу від 08.02.2021 № 135/у позивачу встановлено діагноз і постановлено, що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

В пункті 13 свідоцтва про хворобу від 08.02.2021 № 135/у вказано, що постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо: на основі статті: 21а, 64г, 13г Графи 2 «Переліку захворювань і фізичних вад» (Наказ МО України від 14,08.08 № 402) непридатна до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно з витягу з наказу від 16.02.2021 № 32 о/с «По особовому склад» ОСОБА_1 звільнено зі служби в Службі судової охорони згідно п.п. 2 (через хворобу) п. 2 розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19, у відставку Збройних Сил (із зняттям з військового обліку).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 435420 позивачу з 29.03.2021 встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

21.05.2021 позивач подала відповідачу заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі чи втраті працездатності (вхідний 47/Г/21 від 21.05.2021 разом із переліком документів, у тому числі копія свідоцтва про хворобу № 135/у та копія довідки до акту огляду МСЕК.

Відповідно до протоколу засідання комісії територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області з виплати одноразової грошової допомоги від 17.06.2021 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до підпункту «г» пункту 2.6 Порядку № 478, який встановлює, що одноразова грошова допомога не призначається та не виплачується, якщо загибель (смерть), поранення контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності співробітника Служби є наслідком подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно з висновком про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, затверджений 17.06.2021 позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги через подання документів з неправдивою інформацією, а саме: відсутній висновок ВЛК про отримання інвалідності, пов`язаної із проходженням служби в Службі судової охорони.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 160 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Згідно з частиною першою статті 161 Закону № 1402 служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Відповідно до частин другої статті 162-1 Закону № 1402 порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

Частинами першою-третьою статті 165 Закону № 1402 передбачено, що грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України "Про Національну поліцію" для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.

Подібна за змістом норма передбачена у пункті 20 Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженому рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19 (далі-Положення).

Згідно зі статтею 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, зокрема, визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (пункт 4 частини 1).

Умови, механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності співробітників Служби судової охорони встановлені Порядком № 478.

Відповідно до пункту 1.3 розділу І Порядку № 478 особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, співробітники Служби у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності у випадках, зазначених у підпунктах 2.4.3-2.4.6 пункту 2.4 цього Порядку.

Згідно з підпунктом 2.3.2 пункту 2.3 розділу ІІ Порядку №478 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення співробітнику Служби інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2.4.4 пункту 2.4 розділу ІІ Порядку № 478 передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності співробітника Служби призначається та виплачується у таких випадках:

визначення співробітнику Служби інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби у Службі судової охорони, протягом шести місяців після його звільнення внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до підпункту 2.5.4 пункту 2.5 розділу ІІ Порядку № 478 розміри одноразової грошової допомоги співробітникам Служби, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату співробітнику Служби внаслідок причин, зазначених у підпункті 2.4.4 пункту 2.4 цього Порядку інвалідності ІІ групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Згідно з підпунктом «г» пункту 2.6 розділу ІІ Порядку № 478 одноразова грошова допомога не призначається та не виплачується, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності співробітника Служби є наслідком подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідно до пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку №478 формування пакета документів для призначення та виплати грошової допомоги у центральному органі управління та територіальних управліннях Служби здійснюється комісіями з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги.

Пунктами 3.3-3.4 розділу ІІІ Порядку № 478 встановлено, що положення про Комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, та її персональний склад затверджуються відповідними наказами Служби або начальника територіального управління Служби.

Комісії здійснюють роботу по формуванню пакета документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у взаємодії з підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (далі - підрозділи), з підрозділами кадрового забезпечення, підрозділами (посадовими особами), на яких покладено здійснення нагляду за охороною праці, медичними підрозділами центрального органу управління та територіальних Служби.

Згідно з пунктом 3.6 розділу ІІІ Порядку № 478 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності співробітника Служби (Додаток 1) подається відповідно Голові Служби або начальнику територіального управління Служби за останнім місцем проходження служби співробітника Служби.

Пунктом 3.9 розділу ІІІ Порядку №478 визначено, що для виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності співробітник Служби подає до Комісії такі документи:

рапорт про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові та місце реєстрації;

копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це довідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті);

завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальної експертної місії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності означенням причинного зв`язку інвалідності або втрати працездатності;

завірену копію постанови (свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК (медичної комісії), витяг з протоколу засідання ВЛК (медичної комісії)) відповідної ВЛК ведичної комісії) щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акт розслідування нещасного випадку та документи, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) співробітника, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

довідку центрального органу управління або територіального управління, Служби, яким попередньо було здійснено виплату одноразової грошової допомоги із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі утримання такої виплати).

Копії документів, зазначених у абзацах 3, 4 цього підпункту, засвідчує своїм підписом особа, яка подає документи, та перевіряє секретар Комісії.

Копії документів, зазначених у абзацах 5-9 цього підпункту, засвідчує керівник підрозділу, установи, організації, що видав(ла) документ.

Відповідно до пункту 4.1 розділу IV Порядку № 478 у місячний строк з дня реєстрації документів, Комісія готує висновок про призначення одноразової грошової допомоги (Додаток 2) або про відмову в її призначенні.

Згідно з пунктами 4.2 та 4.4 розділу IV Порядку № 478 у разі відмови в призначенні одноразової грошової допомоги чи поверненні документів на доопрацювання заявнику надається письмове повідомлення про обґрунтовані мотиви відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: 1) по центральному органу управління Служби - Голова Служби або особа, яка виконує його обов`язки; 2) у територіальних управліннях Служби - начальник територіального управління Служби або особа, яка виконує його обов`язки.

Як зазначено вище, відповідач спірним висновком відмовив позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що позивачем подано документи з неправдивою інформацією, зокрема, через відсутність висновку ВЛК про отримання інвалідності, пов`язаної із проходженням служби в Службі судової охорони.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що у свідоцтві про хворобу вказано про те, що захворювання позивача пов`язано з проходженням ним військової служби, у той час як умовою для отримання одноразової грошової відповідно до Порядку № 478 є наявність документа ВЛК, в якому вказано, що захворювання, пов`язане з проходженням служби в Службі судової охорони.

При цьому, відповідач зауважив, що служба у Судовій охороні не є різновидом військової служби, а тому на неї не поширюються положення чинного законодавства, які стосуються проходження військової служби.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що вказане свідоцтво містить недостовірну інформацію, а формулювання висновків у вказаному документі, потребують перегляду, з приводу чого суд зазначає таке.

Як встановлено судом, позивачем до заяви про призначення одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності додано свідоцтво про хворобу № 135/у від 22.02.2021, видане військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по м. Києву", за результатами проведення медичною комісією за розпорядженням ВРП ТУ ССО в м. Києві та Київській області

У вказаному документі комісія зазначила, що захворювання позивача, так, пов`язане з проходженням військової служби.

У свідоцтві зазначено, що згідно даних виписки з амбулаторної картки ДУ «ТМО МВС Укр по м. Києву № 62065, спостерігається з 07.04.2020. За медичною допомогою зверталась 2020 р. - розсіяний склероз, цереброспінальна форма . З 19.10.-07.11.2020 - КДЦ Подільського району, амбулаторне лікування з приводу розсіяного склерозу. 3 13.11- 26.11.2020 - стаціонарне лікування в Інституті геронтології ім. Д.Ф. Чеботарьова НАМ д-зом: Розсіяний склероз, цереброспінальна форма. З 27.11.2020 по теперішній час проходить курс амбулаторного лікування у лікаря невропатолога ДУ «ТМО МВС України м. Києву» з д-зом: Розсіяний склероз, цереброспінальна форма.

Зміст зазначеного свідоцтва вказує на проведення ВЛК відповідно до Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (наказ Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402).

Згідно вказаного Положення постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються з такими формулюваннями "Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби" та "захворювання, ні не пов`язане з проходженням військової служби" тощо.

Вказаним Положенням не передбачено формулювання "Захворювання/травма, так, пов`язані з проходженням служби у Службі судової охорони".

Водночас, відповідач вказуючи про недостовірність відомостей у свідоцтві про хворобу не заперечує, що ВЛК проведено уповноваженою комісією відповідної державної установи.

Суд зазначає, що як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на момент розгляду судом цієї справи відсутній нормативно-правовий акт, яким би був визначений порядок організації діяльності військово-лікарських комісій щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи щодо співробітників та колишніх співробітників Служби судової охорони.

У зв`язку з цим, підлягають застосуванню загальні норми, які стосуються діяльності військово-лікарських комісій.

Так, відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), військово-лікарська експертиза - це, зокрема, установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу ІІ Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Відповідно до пункту 21.1 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Згідно з пунктом 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні

е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби.

є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) отримане військовослужбовцем при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, і він визнаний учасником бойових дій.

ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності і він визнаний учасником бойових дій.

Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН.

з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій Місії ООН, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час виконання обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу.

к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримано військовослужбовцем під час виконання миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії.

Згідно з пунктом 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Пунктом 21.32 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 встановлено, що рішення про причинний зв`язок захворювань у військовослужбовців ВЛК приймають у випадках, коли захворювання зазначені у наказі МОЗ України від 17 травня 1997 року № 150.

Постанова про причинний зв`язок захворювань оформлюється: на військовослужбовців - свідоцтвом про хворобу (довідкою), яке підлягає затвердженню штатною ВЛК; на колишніх військовослужбовців - витягом з протоколу засідань штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, травм, контузій, каліцтв).

Отже, Положення №402 містить вичерпний перелік формулювань, які може містити постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, у тому числі, формулювання "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби".

Суд зазначає, що Положення № 402 не містить формулювання постанови ВЛК "Захворювання, пов`язане з проходженням служби у Службі судової охорони".

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 №285 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 28.04.2017 за № 559/30427, також містить вичерпний перелік формулювань, які можуть бути вказані у постанови ВЛК про причинний зв`язок поранень (контузій, травм, каліцтв) та захворювань поліцейських, колишніх осіб рядового і начальницького складу (п.9), серед яких також відсутнє формулювання "Захворювання, пов`язане з проходженням служби у Службі судової охорони".

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про те, що у ДУ "ТМО МВС України по місту Києву" були відсутні правові підстави для зазначенні у свідоцтві від 08.02.2021 № 135/у про те, що захворювання позивача пов`язане з проходженням служби в Службі судової охорони, а зазначення у вказаному документі формулювання "захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби" відповідає вимогам Положення № 402.

Зміст свідоцтва вказує на те, що позивач почала звертатись за медичною допомогою під час несення служби у відповідача. Вказане свідчить, що погіршення стану здоров`я позивача, яке зумовило виникнення відповідного захворювання, мало місце з 2020 року.

Відповідно до Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затверджене вішенням ВРП від 04.04.2019 № 1052/0/15-19 (далі Положення № 1052/0/15-19 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - це Положення визначає порядок проходження служби громадянами України (далі - громадяни) у Службі судової охорони (пункт 1).

Згідно з пунктом 1 розділу IV Положення № 1052/0/15-19 призначення на посади співробітників Служби (крім призначення на рівнозначні або нижчі посади) здійснюється виключно за результатами конкурсу, що проводиться Державною судовою адміністрацією України в порядку, визначеному Вищою радою правосуддя.

Пунктом 2 розділу IV Положення № 1052/0/15-19 визначено, що на службу із зарахуванням до молодшого складу приймаються на конкурсній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які досягли 18-річного віку, відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими і моральними якостями, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я виконувати службові обов`язки.

Відповідачем не заперечується факт прийняття на службу позивача з належним станом здоров`я.

З наведеного, суд відхиляє твердження відповідача про отримання позивачем захворювання до проходження служби в ССО.

Матеріали справи спростовують твердження відповідача про те, що захворювання позивача виникло до його служби у Службі судової охорони, та, відповідно, спростовують висновки щодо надані позивачем до заяви про призначення одноразової допомоги документи містять недостовірні відомості.

Також суд звертає увагу, що надаючи направлення позивачу, в пункті 5 вказано про необхідність надання висновку ВЛК відповідно до Положення № 402.

При цьому, будь-яких заперечень щодо форми наданого свідоцтва, яким встановлено причинно наслідковий зв`язок захворюваності позивача, відповідач не вказує.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання - пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип "належного урядування" покладає на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункт 74).

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи вказане, суд вважає, що відсутність у свідоцтві про хворобу №135/у від 08.02.2021 формулювання "захворювання, пов`язане з проходженням служби у Службі судової охорони", з огляду на відсутність можливості відобразити таке формулювання згідно з положеннями чинних нормативно-правових актах, не є обставиною, яка повинна ставити під сумнів той факт, що захворювання позивача, пов`язано саме з проходженням його служби у Службі судової охорони, та наявність у нього права на отримання одноразової грошової допомоги.

Враховуючи вказане, суд вважає відповідач протиправно прийняв спірний висновок про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), чи втраті працездатності співробітниками Служби судової охорони, затвердженому наказом Служби судової охорони від 08.09.2020 №478, а саме 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийняти рішення про виплату, суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Відповідно до підпункту 2.5.4 пункту 2.5 розділу ІІ Порядку №478 розміри одноразової грошової допомоги співробітникам Служби, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату співробітнику Служби внаслідок причин, зазначених у підпункті 2.4.4 пункту 2.4 цього Порядку інвалідності ІІ групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Отже, передумовою для виплати особі одноразової грошової допомоги передує здійснення нарахування відповідних сум, що, у свою чергу, потребує прийняття відповідним органом рішення про виплату.

З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Відповідно до статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області нарахувати (що передбачає необхідність прийняття рішення про виплату) та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), чи втраті працездатності співробітниками Служби судової охорони, затвердженому наказом Служби судової охорони від 08.09.2020 №478, у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, лише зі словесним коригуванням обраного способу захисту.

Суд не вирішує питання щодо розподілу судового збору, оскільки позивач звільнена від його сплати відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (на момент звернення до суду).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 132, 139, 143, 241-246, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (місцезнаходження: вул. Білогородська, буд. 13, м. Боярка, Фастівський район, Київська область, ідентифікаційний код 43162533), третя особа Служба судової охорони (місцезнаходження: вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, ідентифікаційний код 42902258) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати висновок комісії Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київської області з виплати одноразової грошової допомоги, затверджений 23.06.2021, про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), чи втраті працездатності співробітниками Служби судової охорони, затвердженому наказом Служби судової охорони від 08.09.2020 № 478, у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Т.В. Смішлива