Справа № 607/2449/25
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2025 Справа №607/2449/25 Провадження №2-а/607/196/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Лобач М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 03.02.2025 звернувся в суд із позовом до Департаменту патрульної поліції, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА 3818571 від 08 січня 2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП.

Покликається на те, що правопорушення, яке йому інкримінується в постанові він не вчиняв.

Від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджено відеозаписами, оскаржена постанова є законною та обґрунтовано. Звертає увагу на те, що пропущено строк звернення до суду.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що правил дорожнього руху, зокрема, і того, яке йому інкримінується, він не порушував. Стверджує, що порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначає, що строк звернення до суду він не пропустив, оскільки оскаржував постанову в іншому провадження, і тільки після повернення його позову, знову, повторно реалізував своє право на звернення до суду.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог. Наголошує, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Крім того, притягуючи позивача до адміністративної відповідальності поліцейські діяли у відповідності до вимог закону.

Розглянувши справу, суд доходить такого висновку.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку.

Відповідно до частини другої статті 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як видно із оскарженої постанови, відеозаписів нагрудних камер поліцейських, копії постанови серії ЕНА 3818571 від 08 січня 2025 року на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився отримувати, у зв`язку із чим працівники поліції надіслали її поштою, постанова отримана позивачем 21.01.2025, про що свідчить його особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення (а.с. 33).

Отже, враховуючи вимоги статті 286 КАС України, останній 10-денний день подачі позову 31.01.2025, ОСОБА_1 звернувся із позовом електронному суді 03.02.2025, позов зареєстрований в суді 04.03.2025, тобто із пропуском строку.

Зважаючи на те, що в позові ОСОБА_2 стверджував про те, що копію оскарженої постанови він не одрержував, отримання позивачем постанови 21.01.2025 та факт пропуску строку оскарження судом з`ясовано після відкриття провадження у справі при подачі відзиву та відповідних доказів відповідачем.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Згідно із частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Таким чином, учасники справи повинні вчасно, сумлінно, в належний спосіб використовувати всі наявні в них засоби та можливості, передбачені законодавством, з метою запобігання невиправданим зволіканням під час виконання своїх процесуальних обов`язків. Зокрема, з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку звернення до суду особа, яка має намір подати позов, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії у розумні строки, без невиправданих зволікань.

Відповідно до статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строк звернення до суду, як одна із складових гарантії права на суд, може і має бути поновленим, лише у разі наявності на те поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.12.2022 у справі № 990/102/22 зазначила, що пропуск строку звернення до суду через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску такого строку.

А у постанові від 08.10.2020 у справі №9901/32/20 ВП ВС дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

У рішенні КАС ВС від 20 березня 2024 року у справі № 560/14349/23 зазначено, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

ОСОБА_1 04.04.2025 надав заяву «розпорядження по справі №607/2449/25 до працівника ОСОБА_3 », із змісту якої вбачається, що підстава для поновлення строку справа розглядається до того ж відповідача і з тих же підстав.

До вказаної заяви «розпорядження до працівника ОСОБА_4 » додає: 1) позовну заяву від 11.01.2025 про оскарження постанови серії ЕНА 3818571 від 08 січня 2025 року; 2) ухвалу судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.01.2025 у справі №607/595/25 про надання строку на усунення недоліків 3) ухвалу судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.01.2025 у справі №607/595/25 про повернення позовної заяви у зв`язку із неусуненням недоліків; 4) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вказану ухвалу від 03.02.2025; 5) ухвали судів апеляційної та касаційної інстанції по цій справі щодо усунення недоліків та повернення апеляційної та касаційної скарги у зв`язку із несплатою судового збору.

В судовому засідання позивач зазначав, що він пропустив строк звернення до суду із поважних причин, оскільки на той час він вже звертався до суду, з тих же підстав, однак, його позов був повернутий у зв`язку із несплатою судового збору, хоча, як він вважав, судовий збір він не повинен був сплачувати, покликаючись на те, що держава забезпечує фінансування судів, і він, як жива людина, використовує своє право оскарження дій та бездіяльності органів державної влади. Стверджує, що намагався вирішити справу у тому провадженні.

Суд вважає, що підстави поважності строку оскарження постанови, про які заявляє ОСОБА_1 , не є поважними.

Так, сам факт оскарження постанови у іншому провадженні не перешкоджало ОСОБА_2 повторно звернутися із позовом про оскарження постанови у строк, визначений законом та не є безумовною і достатньою підставою для висновку про поважність причини пропуску ним строку оскарження цієї постанови до суду. Навіть після повернення його попередньої позовної заяви ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.01.2025 у справі №607/595/25, у позивача залишалося ще чотири календарних дні для звернення в суд із позовом в межах процесуального строку.

При цьому, апеляційне оскарження ухвали у справі №607/595/25 не має правового значення для справи, оскільки апеляційне скарга подана в той же день що і позовом у цій справі.

Більше того, позивач не був позбавлений можливості реалізувати свої права на звернення до суду щодо оскарження постанови серії ЕНА 3818571 від 08 січня 2025 року у справі №607/595/25, а повернення позовної заяви відбулося у зв`язку із неусуненням недоліків - саме через дії (бездіяльність) ОСОБА_1 .

Покликання ОСОБА_1 на роз`яснення в ухвалі від 27.01.2025 у справі №607/595/25 про те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду судом відхиляється. Так судом не заперечується можливість звернення повторно із позовом, разом з тим, таке звернення повинно бути у межах процесуальних строків, встановлених законом.

При цьому, судом враховано, що після винесення ухвали суду 27.01.2025 у справі 607/595/25 в ОСОБА_1 ще було 4 календарних дні для звернення до суду із позовом, однак, позивач не скористався таким строком, не обґрунтував, чому в цей строк він не зміг подати позов.

Суд враховує і поведінку позивача, який при поданні позову повідомив суду неправдиві відомості про те, що на час звернення до суду постанова йому не була вручена, а також, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом позову та з тих самих підстав, що може свідчити про недобросовісність користування позивачем процесуальними правами.

У підсумку, суд доходить висновку, що позивач не навів змістовних і вагомих аргументів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку, не довів, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

Тому, суд вважає, що в поновлення процесуального строку звернення до суду слід відмовити, а позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 284 КУпАП, статтями 122,123, 285 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в поновлення процесуального строку звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду у 15-денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В. М. Позняк