Справа № 200/8463/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року справа №200/8463/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 р. у справі № 200/8463/24 (головуючий І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про призначення пенсії за віком,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 86 від 29.08.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно положень п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 86 від 07.10.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно положень п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування під час розгляду заяви ОСОБА_1 № 7153 від 21.08.2024 року до його страхового стажу періоду роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року; період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, з 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року;

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування під час розгляду заяви ОСОБА_1 № 8595 від 30.09.2024 року до його страхового стажу періоду роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, з 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до його підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2024 року № 7153 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію з 21.08.2024 року відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та в розмірах передбачених абз. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», з зарахування до страхового стажу період роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 21.08.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірах передбачених абз. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування під час розгляду заяви ОСОБА_1 № 7153 від 21.08.2024 року до його страхового стажу періоду роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи ОСОБА_1 з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року; період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, з 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 86 від 29.08.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно положень п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування під час розгляду заяви ОСОБА_1 № 8595 від 30.09.2024 року до його страхового стажу періоду роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи ОСОБА_1 з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 86 від 07.10.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно положень п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до його підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи ОСОБА_1 з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року, але з урахуванням листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року № 713/039/161-16.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 вересня 2024 року про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду у даному рішенні, з урахуванням також ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що відповідач-2 не має повноважень на здійснення будь - яких інших призначень позивачу, у тому числі за рішенням суду, оскільки позивач не перебуває на обліку у нього та проживає на території, що обслуговується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Необхідними умовами для виникнення права на перерахунок пенсії відповідності до вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці є наявність у позивача стажу роботи на підземних роботах не менш як 15 років що містяться у Списку №1.

До пільгового стажу зараховані всі періоди, окрім днів учбової сесії, перебування у відпустках без збереження заробітної плати та робота на поверхні згідно з довідками від 22.04.2024 №265 та №465 від 15.07.2024, оскільки позивач безпосередньо не був зайнятий на підземних роботах протягом повного робочого дня.

В доказах наданих позивачем, не вбачається, що простій на підприємстві було пов`язано з виробничою необхідністю, тому відсутні підстави для зарахування вказаних періодів до пільгового стажу, адже ключовою умовою зарахування періоду простою до пільгового стажу за Списком № 1 є те, що простій на підприємстві має бути пов`язаний з виробничою необхідністю.

Отже, відпустки без збереження заробітної плати не є підставою для зарахування їх до пільгового стажу, оскільки у цей період позивач не виконував трудових обов`язків, не знаходився повний робочий день в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, що позбавляє його права на зарахування часу до пільгового стажу.

На підтвердження навчання позивачем були надані довідки, в яких відсутня інформація про форму навчання - з відривом від виробництва (денна), або без відриву від виробництва (вечірня).

Законодавством визначено виключний список закладів, які віднесено до закладів професійної (професійно-технічної) освіти, учбовий пункт шахти «АГ Стаханова» ВА «Красноармійськвугілля» де навчався позивач до цього переліку не входить.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

29 серпня 2024 року, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 86 ОСОБА_1 було відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Як зазначено у вищевказаному рішенні, страховий ОСОБА_1 стаж становить 21 рік 10 місяців 2 дні, з урахуванням кратності стаж становить 42 роки 10 місяців 2 дні, пільговий стаж на підземних роботах згідно провідних професій № 202 (25 років) 24 роки 10 місяців 2 дні.

За результатами розгляду документів доданих до заяви, до стажу роботи із особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці позивачу зараховано всі періоди роботи на пільгових умовах згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії не зазначено про не зарахування будь-яких періодів та підстави їх не зарахування.

30 вересня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся через офіційний Веб-портал ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком № 1 згідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») та додав додатково документи на підтвердження свого стажу.

За принципом екстериторіальності вказана заява була направлена на опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

07 жовтня 2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 86 ОСОБА_1 було відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Як зазначено у вищевказаному рішенні, то страховий стаж позивача становить 42 роки 10 місяців 2 дні, в тому числі пільговий стаж на підземних роботах згідно провідних професій № 202 (25 років) 24 роки 10 місяців 1 день, за списком № 1 22 роки 0 місяців 3 дні.

За доданими документам до страхового стажу позивача зараховано всі період роботи, до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи відповідно до наданих документів.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії не зазначено про не зарахування будь-яких періодів та підстави їх не зарахування.

Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.10.2024 року № 0500-0202-8/105039, до підземного стажу позивача не зараховано дні учбової сесії, перебування у відпустках без збереження заробітної плати та робота на поверхні згідно з довідками від 22.04.2024 року № 265 та № 456 від 15.07.2024 року, так як безпосередньо не був зайнятий на підземних роботах протягом повного робочого дня, а саме: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року. з 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, з 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року. з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.03.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року.

Крім того, як вбачається із наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області розрахунків стажу позивача, також не зараховано до його пільгового стажу період роботи з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року.

У зазначеному листі також вказано, що позивач неодноразово звертався за призначенням пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України № 1058 та за результатами розгляду наданих документів прийняті рішення про відмову в призначенні пенсії згідно з п. 3 ст. 114 Закону України № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного підземного стажу по Списку № 1 25 років.

Так, заяву на призначення пенсії від 25.07.2024 року № 6543 опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області та прийнято рішення від 01.08.2024 року № 86 про відмову в призначення пенсії.

Заяву від 05.08.2024 року № 6719 опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та прийнято рішення від 13.08.2024 року № 86 про відмову в призначенні пенсії.

Заяву від 21.08.2024 року № 7153 опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області і, також, прийнято рішення від 25.08.2024 року № 86 про відмову в призначенні пенсії.

Також позивачу разом із даним листом було надано розрахунок його стажу (РС-право), що здійснювався при опрацюванні заяви від 30.09.2024 року.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів апелянта, що відповідач-2 не має повноважень на здійснення будь - яких інших призначень позивачу, у тому числі за рішенням суду, оскільки позивач не перебуває на обліку у нього та проживає на території, що обслуговується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Колегія суддів вважає, що аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 зумовлює такі висновки:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Отже, з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зобов`язаний повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 вересня 2024 року про призначення пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Щодо доводів апелянта, що необхідними умовами для виникнення права на перерахунок пенсії відповідності до вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці є наявність у позивача стажу роботи на підземних роботах не менш як 15 років що містяться у Списку №1, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України № 345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону 1058-IV в редакції на час звернення позивача з заявою, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія цього Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, обов`язковою умовою для застосування положень Закону № 345-VI є зайнятість особи на підземних роботах протягом повного робочого дня, а тому вказана обставина є вирішальною.

Аналогічний правовий висновок був викладений Верховним Судом у постановах від 27 серпня 2020 року у справі №442/3559/17, 13 жовтня 2020 року у справі № 442/3555/17, від 29.12.2021р. у справі № 345/2562/17, від 02 грудня 2021 року у справі №280/281/17.

Під дискреційним повноваженням розуміють такі повноваження, які надають певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, згідно з ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Таким чином, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.09.2021 по справі №120/192/20-а.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, питання зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Проте, до дискреційних повноважень відповідача належить здійснення розрахунку пільгового стажу позивача за Списком № 1 з урахуванням спірних періодів та вирішення питання щодо його достатності для застосування приписів ст. 8 Закону № 345-VI.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач за наявності передбачених законом підстав буде ухилятись від застосування положень ст. 8 Закону № 345-VI, тому позовні вимоги в цій часині є передчасними.

Щодо доводів апелянта, що до пільгового стажу зараховані всі періоди, окрім днів учбової сесії, перебування у відпустках без збереження заробітної плати та робота на поверхні згідно з довідками від 22.04.2024 №265 та №465 від 15.07.2024, оскільки позивач безпосередньо не був зайнятий на підземних роботах протягом повного робочого дня, суд зазначає наступне.

Згідно Форми РС-право (від 30.09.2024) Стаж для розрахунку права: ОСОБА_1 судом встановлено, що позивачу не зараховані до пільгового стажу періоди згідно з довідками від 22.04.2024 року № 265 та №456 від 15.07.2024 року, а саме: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року. з 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, з 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року. з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.03.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року.

За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених ст. 25 Закону України «Про відпустки», працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Як слідує зі ст. 4 Закону України «Про відпустки», відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до ст. 25 та 26 Закону України «Про відпустки», відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Якщо брати до уваги лист Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 №713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Також, Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 року у справі № 295/8979/16-а та постанові від 26.03.2020 року у справі № 423/2860/16-а зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Відповідач не скористався повноваженнями, передбаченими ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, не витребували від підприємств відповідних документів або відомостей стосовно підстав надання позивачеві відпуски без збереження заробітної плати та застосування простою. А також не зазначили про необхідність підтвердження цих відомостей власне позивачем.

Слід зазначити, що сукупна кількість днів безоплатної відпустки позивача не перевищує одного місяця в календарному році, проте, відповідач їх до пільгового стажу не зарахував без зазначення причин та вчинення передбачених законом дій для з`ясування зв`язку із виробничою необхідністю. Тому дії відповідача щодо незарахування цих періодів до пільгового стажу в контексті спірних правовідносин є протиправними.

Матеріали справи не містять доказів, що не зараховані відповідачем періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати не пов`язані з виробничою необхідністю.

Крім того, у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії взагалі не зазначено про не зарахування вказаних періодів перебування позивача у безоплатних відпустках, що також свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень.

Щодо не зарахування Пенсійним фондом періодів знаходження позивачем на сесії до його пільгового стажу з 05.06.2001 року по 12.06.2001 року, з 27.05.2002 року по 30.05.2002 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Випускникам закладів професійної (професійно-технічної) освіти денної форми навчання, які навчалися 10 і більше місяців, надається оплачувана відпустка підприємством, установою, організацією протягом перших трьох місяців роботи в ньому. Тривалість щорічної основної відпустки випускників віком до 18 років становить тридцять один календарний день, випускників віком понад 18 років - відповідно до встановленої на підприємстві для робітників відповідної професії, спеціальності, посади.

Пункт 8 Порядку № 637 передбачає, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки.

Статтею 17 Закону України Про професійно-технічну освіту передбачено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено типи професійно-технічних навчальних закладів, зокрема, до професійно-технічних навчальних закладів належить навчально-курсовий комбінат.

Як вбачається з трудової книжки позивача НОМЕР_3 , він з 27.05.2002 року по 30.05.2002 року проходив заняття в учбовому пункті шахти «АГ Стаханова» ВА «Красноармійськвугілля».

Період навчання позивача в даний період також підтверджується й довідкою ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.07.2024 року № 833.

Так відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 проходив навчання з 27.05.2002 року по 30.05.2002 року в учбовому пункті, в цей час заробітна плата здійснювалась йому, як підземному робітнику.

Після проходження навчання, з 31 травня 2002 року приступив до роботи на посаді учня гірника з ремонту гірничих виробок підземний на дільниці РГВ2, професії яка передбачена Списком № 1 (розділ 1, підрозділ 1а1010100а).

Період навчання позивача в період з 05.06.2001 року по 12.06.2001 року підтверджується довідкою ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.07.2024 року № 820.

Відповідно до цієї довідки, позивач у вказаний період навчався в учбовому пункті та отримував заробітну плату як підземний робітник.

Після проходження навчання, з 13.06.2001 року приступив до роботи на посаді учень гірника підземного на дільниці ПР3, професії яка передбачена Списком № 1 (розділ 1, підрозділ 1а1010100а).

Крім того, суд зазначає, що навчання в учбовому центрі позивач проходив за професією ідентичною до його посади за основним місцем роботи, дні навчання оплачувалися позивачу за тарифною ставкою підземного робітника, та після закінчення навчання позивач продовжував працювати за набутою професією з повним робочим днем у шахті.

Отже, Пенсійним фондом протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди його навчання з 05.06.2001 року по 12.06.2001 року та з 27.05.2002 року по 30.05.2002 року за Списком № 1 постановою КМУ від 31.03.1994 року № 202.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що посадові особи Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправно не зарахували до пільгового стажу позивача спірні періоди, а отже й рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 № 86 від 29.08.2024 року та № 86 від 07.10.2024 року є протиправними та підлягають скасуванню.

За наслідками судового розгляду, місцевий суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 р. у справі №200/8463/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 р. у справі №200/8463/24 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 10 квітня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко