Справа № 120/4900/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 квітня 2025 р. Справа № 120/4900/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тютюн О.В.,

представника відповідача Дубограй О.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року в адміністративній справі № 120/4900/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/4900/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 20.09.2024 вказаний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період військової служби з 01.01.2016 по 01.03.2018, враховуючи базовий місяць січень 2008 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, враховуючи базовий місяць січень 2008 року.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 повернуто апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2024 на вищезазначене рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2024.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2025 повернуто заяву військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2025 щодо перегляду за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2024.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025 повернуто повторно подану апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2025 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2024.

20.02.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява військової частини НОМЕР_1 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 за нововиявленими обставинами на підставі положень пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

Ухвалою суду від 27.02.2025 вказану заяву залишено без руху, водночас відповідачу встановлено 10-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви, а саме надання суду: 1) документа про сплату судового збору за подання заяви в сумі 1816,80 грн; 2) доказів надсилання копії заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивачу ОСОБА_1 ; 3) належних та допустимих доказів, які б підтверджували момент, коли відповідач дізнався або повинен був дізнатися про відповідні обставини, що слугували підставою для подання заяви за нововиявленими обставинами.

05.03.2025 від відповідача надійшла заява про усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, до якої додано квитанцію АТ КБ "Приватбанк" від 03.03.2025 про сплату судового збору у вищезазначеному розмірі, а також докази на підтвердження факту направлення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивачу. Поряд з цим відповідач не надав пояснень та доказів щодо моменту, коли він дізнався або повинен був дізнатися про відповідні обставини, що слугували підставою для подання цієї заяви. Тобто недоліки заяви, про які було зазначено в ухвалі суду від 27.02.2025, відповідач усунув частково. Відтак ухвалою суду від 10.03.2025 відповідачу на 10 днів продовжено строк для усунення таких недоліків.

14.03.2025 до суду надійшла заява про усунення недоліків заяви за нововиявленими обставинами, якою відповідач надав пояснення щодо моменту, коли він дізнався про відповідні обставини для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а також докази на їх підтвердження.

Зокрема, відповідач зазначив, що 04.02.2025 на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшла заява адвоката Єрьоміної В.А. щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 різниці індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду від 20.09.2024 у справі № 120/4900/24 за період "з 01.03.2018 р. по день звільнення". У зв`язку з тим, що представником позивача не було окреслено чіткого терміну періоду перерахунку індексації грошового забезпечення та з метою надання належної відповіді на заяву, помічником командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 був поданий рапорт від 10.02.2025 на ім`я командира частини щодо надання витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), які підтверджують проходження військової служби ОСОБА_1

11.02.2025 тимчасово виконуючим обов`язки офіцера військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , на виконання вимог резолюції командира частини від 10.02.2025 було підготовлено та надано інформацію помічнику командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 26.12.2012 по 03.02.2016 та з 16.04.2017 по 13.02.2019.

Відтак, у зв`язку з отриманням зазначених вище відомостей, проаналізувавши матеріали справи №120/4900/24 та з метою недопущення перевитрат з Державного бюджету України в умовах триваючої збройної агресії рф проти України, представником військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення щодо необхідності подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 20.09.2024 у справі №120/4900/24 та його зміни або скасування.

Ухвалою суду від 19.03.2025 відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою відповідача та, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 366 КАС України, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи призначено на 07.04.2025.

Ухвалою суду від 26.03.2025 задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення іншого суду. Організацію відеоконференції за участю представника військової частини НОМЕР_1 Дубограй О.В. доручено Рівненському окружному адміністративному суду.

У судовому засіданні представник відповідача (в режимі відеоконференції) підтримав подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та просив суд її задовольнити.

Позивач на виклик суду не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак на підставі положень частини другої статті 368 КАС України судовий розгляд здійснюється за відсутності позивача.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи заявника та докази на їх підтвердження, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви відповідача про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 у справі № 120/4900/24 за нововиявленими обставинами.

Так, відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами

Частиною другою цієї статті визначено, що підставами для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Отже, перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є вичерпним та за пунктом першим частини другої статті 361 КАС України, на який посилається заявник, такою підставою є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Істотними обставинами є фактичні дані (явища, події, факти об`єктивної дійсності або сукупність умов), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладено в основу судового рішення. Тобто це обставини, які впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

При цьому нововиявленими необхідно вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на час розгляду та вирішення адміністративної справи, але не були відомі і не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення.

Відтак на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами беруться до уваги обставини, які раніше не були предметом розгляду з незалежних від суду та особи, яка звернулася із заявою причин, але вони є суттєвими для можливого їх впливу на результати справи, а також можливої часткової зміни судового рішення, прийнятого раніше, або його скасування взагалі.

Підсумовуючи наведене, можна дійти висновку, що обов`язковими умовами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, їх існування на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких обставин вже після прийняття рішення зі спору.

Водночас не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; також не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами в процесі розгляду справи.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.09.2019 у справі № 826/19414/14, від 05.02.2020 у справі № 607/12044/16-а, від 05.08.2020 у справі № 820/6625/16 та від 10.09.2020 у справі № 802/2344/17-а.

Тобто за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

Водночас необхідною ознакою нововиявлених обставин є те, що на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими і ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи, зокрема неповне встановлення фактичних обставин справи, не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Свою заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідач обґрунтовує тим, що, на його думку, є підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України, тобто істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Водночас під нововиявленими обставинами відповідач вважає те, що, як з`ясувалося лише в процесі виконання судового рішення, позивач не проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 04.02.2026 по 15.04.2017, тоді як суд зобов`язав дану військову частину нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за весь спірний період з 01.01.2016 по 01.03.2018. Зокрема, відповідно до рапорту тимчасово виконуючого обов`язки офіцера військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 11.02.2025, старший солдат ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 26.12.2012 по 03.02.2016 та з 16.04.2017 по 13.02.2019, що підтверджується витягами з наказів комнадира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.02.2016 № 23, від 18.04.2017 № 74 та від 13.02.2019 № 30.

Разом з тим, хоча наведена вище обставина є істотною для розгляду справи та не була встановлена судом на момент ухвалення судового рішення, а втім, суд не може погодитися з твердженнями заявника (відповідача) про те, що вона не була і не могла бути відома військовій частині НОМЕР_1 .

Суд враховує, що, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 чітко обґрунтовував свої вимоги протиправністю дій військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення саме за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 (включно).

Відповідач, своєю чергою, скористався правом на подання відзиву, який надійшов до суду 25.04.2024, одначе в якому відсутні заперечення щодо визначеного позивачем спірного періоду.

В силу приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Також, згідно з частиною третьою статті 79 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Водночас частиною четвертою статті 79 КАС України передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обставини, на які відповідач посилається як на нововиявлені, не могли не бути відомі військовій частині НОМЕР_1 за умови належного виконання своїх процесуальних обов`язків та реалізації своїх процесуальних прав як сторони у справі.

Крім того, суд доходить висновку, що, враховуючи, що саме військова частина НОМЕР_1 є розпорядником інформації щодо періоду проходження позивачем військової служби та володіла усіма пов`язаними з цим доказами, суд доходить висновку, що відповідач міг і повинен був встановити обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за спірний період з 01.01.2016 по 01.03.2018 (включно).

При цьому суд відхиляє твердження представника відповідача щодо неможливості отримання наказів про проходження позивачем військової служби з огляду на залученість військової частини НОМЕР_1 та її особового складу до захисту територіальної цілісності України в умовах збройної агресії рф.

По-перше, жодних належних й допустимих доказів, які б підтверджували вказану об`єктивну неможливість суду не надано.

По-друге, суд враховує, що провадження у справі було відкрито ухвалою від 19.04.2024, а рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ухвалене судом 20.09.2024. Крім того, відповідач подавав апеляційну скаргу на таке рішення, яка була повернута судом апеляційної інстанції 12.12.2024. Тобто загалом провадження у справі до набрання рішенням суду законної сили тривало близько восьми місяців.

Натомість, і це по-третє, для встановлення тієї обставини, що позивач не увесь спірний період проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 відповідачу знадоблося лише 7 днів: 04.02.2025 надійшло звернення адвоката позивача про виконання судового рішення і вже 11.02.2025 тимчасово виконуючим обов`язки офіцера військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 подано рапорт про періоди проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Отже, наведеним спростовуються доводи відповідача про те, що військова частина НОМЕР_1 не знала і не могла знати про обставину, яку вважає нововиявленою в цілях перегляду судового рішення у цій справі на підставі положень пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

Також, на думку суду, очевидним є те, що відповідна обставина залишалася невідомою для військової частини НОМЕР_1 протягом усього періоду розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій саме через бездіяльність відповідача щодо її з`ясування та його неналежне ставлення до виконання своїх процесуальних обов`язків.

Суд повторює, що закон допускає можливість перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами лише у разі навності таких юридичних фактів (фактичних обставин) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були та не могли бути відомі ні сторонам та їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 21.09.2019 у справі № 826/19414/14.

У постанові від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вказаний висновок застосовано КАС ВС у постанові від 21.03.2023 у справі № 640/19240/21, в якій додатково звернуто увагу на те, що перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Також, згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 826/20239/16, перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу "resjudicata" принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року в справі "Правєдная проти Росії" (заява № 69529/01), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає наявність доказу, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (частина перша статті 369 КАС України).

Під час розгляду заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 у справі № 120/4900/24 судом не встановлено наявності усіх умов, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 КАС України є необхідними для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, у задоволенні поданої заяви належить відмовити, залишивши відповідне рішення суду в силі.

Керуючись ст.ст. 242, 245, 248, 256, 294, 368 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року в адміністративній справі № 120/4900/24 та залишити відповідне судове рішення в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена 11.04.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович