Справа № 148/699/25
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/699/25
Провадження №2-а/148/32/25
10 квітня 2025 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді Ковганича С.В.
при секретарі Ліванчук А.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині в порядку письмового спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача Яцемірського Євгена Володимировича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, з огляду на те, що дана постанова винесена з порушеннями вимог чинного законодавства: відсутні докази вчинення ним правопорушення. Так, 24.01.2025 на адресу його тимчасового проживання надійшло сповіщення з поштового відділення АТ «Урпошта» про необхідність з`явитися до відділення для отримання листа. В цей же день він прибув до відділення Укрпошти з метою отримання вказаного відправлення, однак на поштовому відділені йому повідомили, що вказане відправлення повернуто відправнику (ТЦК та СП) та з 21.01.2025 знаходиться на відділені с-ще Крижопіль. Дізнавшись про наявність листа від ІНФОРМАЦІЯ_2 він перевірив особистий кабінет в додатку «Резерв+», однак жодних відомостей про порушення правил військового обліку, розшуку чи інших змін не виявив. 27.01.2025 та 28.01.2025 він особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування всіх обставин. Після чого, 28.01.2025 оператором групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол № 2/25/80 від 28.01.2025 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.3 КУпАП. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 17.01.2025 тим самим не виконав свій обов`язок, порушив абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п.1, п.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Факт належного сповіщення про його виклик у відповідності до пп.2 п.41 Порядку, підтверджується Довідкою причини повернення/досилання Ф.20 від 17.01.2025 з відміткою без відмітки.
Під час оформлення відносно нього адміністративного протоколу 2/25/80 він повідомив, що не отримував жодної повістки від ІНФОРМАЦІЯ_2 , жодних сповіщень з AT«Укрпошта» йому не надходило, а відтак він з об`єктивних причин не міг прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 17.01.2025, оскільки не був належним чином повідомленим про виклик. Також зазначав, що своєчасно оновив данні через застосунок «Резерв+».
Таким чином, просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №2/25/80 від 06.02.2025 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 ч.3 КУпАП та закрити провадження по справі.
В судове засідання сторони не викликалися, у зв`язку з чим у відповідності з ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
Відповідач - представник ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду направив відзив на позов (а.с.84-95), в якому останній вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови № 2/25/80 від 06.02.2025 є безпідставним та необґрунтованим. Оскільки своєю бездіяльністю ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 210-1 ч.3 КУпАП.
Свою позицію представник ІНФОРМАЦІЯ_2 мотивував тим, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 07.01.2025 було сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та 10.01.2025 надіслано «Укрпоштою» повістку за № 1761186 про виклик доІНФОРМАЦІЯ_2 на 14:00 год. 17.01.2025. На адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 21.01.2025 повернувся поштовий конверт з відміткою про те, що «адресат відсутній за вказано адресою». У відповідності до абзацу 3 підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 належним оповіщенням резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Таким чином, представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, 17.01.2025 зазначений громадянин до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Такими своїми діями позивач порушив абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п.1, п.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Представник звертає увагу, що документально підтверджених поважних причин несвоєчасного прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно повістки про виклик військовозобов`язаний ОСОБА_1 не надав. Тому представник відповідача вважає, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, що було підставою для складення 28.01.2025 протоколу № 2/25/80 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, оскільки він не з`явився на виклик територіального центру. Позивач був повідомлений про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 06.02.2025. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, зауважень чи заперечень до змісту протоколу, клопотань щодо необхідності надання правничої допомоги позивач не заявляв, другий примірник протоколу отримав, що підтверджується його підписом в протоколі. Посилання позивача на неприбуття по повістці у зв`язку з тим, що не мав можливості отримати/ознайомитись з повісткою, оскільки працівники поштового відділення за його адресою проживання такого не вручили та не залишили у поштовому ящику повідомлення про необхідність отримати на пошті рекомендований лист, на думку представника відповідача, не заслуговує на увагу, оскільки повністю дотримано процедуру надсилання повістки ОСОБА_1 , а також оновлення облікових даних у застосунку «Резерв +», наявність підстав для відстрочки не позбавляють позивача від обов`язку прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у встановлений у повістці строк. Враховуючи вищенаведене, представник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 28.01.2025 містить всі необхідні відомості, що передбачені ст. 256 КУпАП, постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2/25/80 від 06.02.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП є законною та обґрунтованою, тобто прийнятою за результатами всебічного, повного і об`єктивного дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Згідно із ст.5 ч.1 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
В силу ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.
Судом встановлено, що 28.01.2025 року оператором групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол № 2/25/80 відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_3 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 17.01.2025 тим самим не виконав свій обов`язок, порушив абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п.1, п.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Факт належного сповіщення про його виклик у відповідності до пп.2 п.41 Порядку, підтверджується Довідкою причини повернення/досилання Ф.20 від 17.01.2025 з відміткою проте, з якою відміткою в протоколі не зазначено. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги чинного законодавства про оборону та мобілізаційну підготовку, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 210-1 ч.3 КУпАП (а.с. 30,31).
Із відомостей, що містяться у додатку «Резерв +» встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , оновив дані 22.05.2024 через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проте у відомостях про відстрочку та тип відстрочки відомості відсутні (а. с. 29).
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ст. 283 ч. 2 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно з абз. 7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Згідно з абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Правила військового обліку, визначені у додатку №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487 передбачають, що призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 07.01.2025 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів була сформована повістка за № 1761186 з накладенням кваліфікованого електронного підпису начальника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 доІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних на 17.01.2025 о 14:00 год. (а. с. 32).
Повістка про виклик військовозобов`язаного була надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення з повідомленням про вручення за адресою місця проживання позивача, за інформацією, що наявна у ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: АДРЕСА_1 (а. с. 34).
17.01.2025 оператором поштового зв`язку було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_3 рекомендоване поштове відправлення, вкладенням до котрого була персональна повістка, виписана на ім`я ОСОБА_1 від 07.01.2025 з долученням довідки ф. 20 «Про причини повернення/досилання» з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 92).
Позивач незгідний з даною постановою, оскаржує її, оскільки вважає, що має місце порушення відповідачем вимог щодо належного його оповіщення про виклик до ТЦК, яке призвело до притягнення його до адміністративної відповідальності.
З даного приводу суд зауважує, що процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024№ 560 (надалі Порядок №560).
Відповідно до п. 28 Порядку №560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки. У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки. (п. 29 Порядку)
Відповідно до п. п. 30, 30-1 Порядку №560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить кваліфікований електронний підпис керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.
Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді (п. 30-2 Порядку). В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису (п. 30-3 Порядку).
Пунктом 34 Порядку №560 зазначено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Відповідно до п. 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 5 березня 2009 р. (зізмінами внесеними постановою КМУ №1147 від 08.10.2024) (далі - Правила №270) рекомендовані листи з позначкою «повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Отже, поштове відправлення було повернуто відправнику (ТЦК) з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.
В силу п. 41 Порядку № 560 суд вважає, що оскільки повістку № 1761186 було надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, то належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 - є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.
В той же час, як виклик ОСОБА_1 повісткою № 1761186 здійснено на 17.01.2025 о 14:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних.
Відтак, в розумінні п. 41 Порядку № 560 ОСОБА_1 вважається належно оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 саме 17.01.2025 в день його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому позивач проживає в іншому регіоні у м. Києві, що об`єктивно також позбавило б позивача вчасно прибути до ТЦК та СП отримавши повістку у зазначений день.
Окрім того, повістка була виписана 07.01.2025, а направлена позивачу 10.01.2025, тобто в термін, більший ніж 48 годин після її підпису. Повістка була направлена позивачу 10.01.2025 з викликом на 17.01.2025, тобто в термін, менший ніж десяти діб від дня надсилання повістки.
Отже, за встановлених обставин, суд вважає, що в даному випадку неявка ОСОБА_1 за викликом для уточнення даних по повістці № 1761186 на 17.01.2025 не свідчить про порушення ним вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.3 КУпАП.
Разом з цим, суд не приймає доводи позивача про те, що у відповідача не було підстав викликати його для уточнення даних, оскільки у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів є вся необхідна інформація. Суд наголошує, що вищевказаними законодавчими нормами встановлено обов`язок військовозобов`язаного з`явитися до територіальних центрів комплектування за їх викликами. Тому такі доводи позивача суд вважає безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».
У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.3 КУпАП, на переконання суду, є недоведеним.
На переконання суду, встановлені в ході розгляду справи обставини, у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.
Згідно з ст. 286 ч.3 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Верховний Суд у постанові від 27.06.2019р. зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про те, що при винесенні спірної постанови винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 від 06.02.2025 № 2/25/80 неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, прийнята відповідачем не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, основана на припущеннях і в порушення прав позивача, чим порушено норми процесуального права, тому є протиправною та відповідно підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 139 ч.1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 210-1, ст. ст. 245, 251, 268, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 72, 76-79, 90, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд, -
Визнати причину пропуску звернення ОСОБА_1 до суду поважною і поновити строк звернення.
Позов ОСОБА_1 , представника позивача Яцемірського Євгена Володимировича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Постанову №2/25/80 від 06.02.2025 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.210-1 ч.3 КУпАП - скасувати;
Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.3 КУпАП закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 605,60грн..
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Суддя: