Справа № 420/5607/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5607/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальність АЛЬТЕМС ГРУП до Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позивача, Товариства з обмеженою відповідальність АЛЬТЕМС ГРУП, до відповідача, Одеської митниці, в якій позивач просить:

(1). Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000245/2 від 16.12.2024, № UA500020/2024/000246/2 від 17.12.2024, № UA500020/2024/000249/2 від 21.12.2024, № UA500020/2024/000248/2 від 21.12.2024, № UA500020/2025/000017/2 від 13.01.2025.

(2). Визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000523 від 16.12.2024, № UA500020/2024/000530 від 17.12.2024, № UA500020/2024/000534 від 21.12.2024, № UA500020/2024/000533 21.12.2024, № UA500020/2025/000027 від 13.01.2025.

ІІ. Аргументи сторін.

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на його думку, наведені доводи митного органу в якості підстав для коригування митної вартості є безпідставними, так як документи згідно ч. 2 ст. 53 МК України не є обов`язковими, та враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів.

Позивач наполягає на тому, що документи, подані для митного оформлення товару за ціною Контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх данні піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару шляхом її коригування в бік збільшення за другорядним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства.

(б) Позиція відповідача

19.03.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник звернув увагу, що оскільки в документах, які надані позивачем до митного органу разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

При цьому, у оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмноінформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Таким чином, відповідач під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяв у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушував права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

(в) Відповідь на відзив

Позивачем відповідь на відзив не подано.

ІІІ. Процедура та рух справи

03.03.2025 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи, встановлені судом, та докази на їх підтвердження

Товариство з обмеженою відповідальність «АЛЬТЕМС ГРУП» є Комісіонером за Договорами від 29.04.2024 з ТОВ «ПРИВАТДОМ», від 29.04.2024 з ТОВ «КОРЕ КЛІНІНГ», від 29.04.2024 з ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ. СЕРВІС», від 29.04.2024 з ТОВ «ПРОМЛОГО».

За умовами цих договорів, Комісіонер бере на себе зобов`язання від свого імені і за рахунок Комітента знаходити за межами митного кордону України, здійснювати придбання і доставку на митну територію України Товар, необхідний Комітенту у відповідності з технічними і якісними характеристиками за найменуваннями і у кількості, вказаними в заявках, а також здійснювати всі необхідні платежі для митного оформлення товару.

29.04.2024 між компанією LIMITED LIABILITY COMPANY AVENKO TRADING (AVENKO TRADING L.L.C.), Об`єднані Арабські Емірати (Продавець), та ТОВ «АЛЬТЕМС ГРУП» (Покупець) укладений Контракт № AGA-290424, пунктом 1.3 якого передбачено, що згідно чинного Контракту Продавець продає, а Покупець купляє Товар згідно Інвойсів до Контракту на кожну поставку. Товар придбавається для реалізації на території України.

Відповідно до пункту 1.1 Контракту № AGA-290424 від 29.04.2024, цей Контракт укладається в рамках виконання договорів комісії.

Пунктом 2.1 Контракту № AGA-290424 від 29.04.2024 передбачено, що вид, кількість, ціна, вартість Товару, узгоджується між Продавцем і Покупцем і фіксується в інвойсах до Контракту.

Пунктом 6.2 Контракту № AGA-290424 від 29.04.2024 передбачено, що умови поставки згідно цього Контракту обумовлюються сторонами для кожної окремої поставки в інвойсі до Контракту згідно з правилами Інкотермс 2020.

Пунктом 7.1 Контракту № AGA-290424 від 29.04.2024 встановлено, що оплата здійснюється по факту поставки товару у доларах США, на банківський рахунок Продавця, чи за іншими реквізитами, зазначеними у додаткових угодах до Контракту.

Пунктом 7.2 Контракту № AGA-290424 від 29.04.2024 визначено, що розрахунки за цим Контрактом проводяться в безготівковій формі шляхом банківського переказу грошових коштів з поточного рахунку Покупця, на поточний рахунок Продавця згідно цього контракту, Товар за цим контрактом, поставляється за умови відстрочки платежу. Оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 180 днів з моменту митного оформлення товару в країні Покупця.

У зв`язку з поставками товарів на підставі Контракту № AGA-290424 від 29.04.2024, уповноваженою особою декларанта подані до митного посту Одеської митниці для митного оформлення наступні Митні декларації:

МД № 24UA72U5 від 16.12.2024.

Разом з митною декларацією (МД) № 24UA72U5 від 16.12.2024 декларантом та його уповноваженою особою до митниці подані наступні документи (графа 44 МД):

Пакувальний лист б/н від 26.07.2024,

Рахунок-фактура (Інвойс) № 69487-JDV від 26.07.2024,

Автотранспортна накладна (CMR) № 340 від 13.12.2024,

Декларація про походження товару № 69487-JDV від 26.07.2024,

Зовнішньоекономічний контракт № AGA-290424 від 29.04.2024,

Договір комісії № 290424 від 29.04.2024,

Договір про надання послуг митного брокера № 36 від 13.06.2024,

Заява на проведення фізичного огляду від 16.12.2024,

Акт про зважування від 16.12.2024.

Факт подання вищезазначений документів та їх копій разом з митною декларацією (МД) № 24UA72U5 від 16.12.2024 підтверджується переліком документів, наведених у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000523 від 16.12.2024.

МД № 24UA96U0 від 17.12.2024.

Разом з митною декларацією (МД) № 24UA96U0 від 17.12.2024 декларантом та його уповноваженою особою до митниці подані наступні документи (графа 44 МД):

Пакувальний лист б/н від 04.10.2024,

Рахунок-фактура (Інвойс) № 61944-HFP від 04.10.2024,

Автотранспортна накладна (CMR) № 135 від 13.12.2024,

Декларація про походження товару № 61944-HFP від 04.10.2024,

Зовнішньоекономічний контракт № AGA-290424 від 29.04.2024,

Договір комісії № 290424 від 29.04.2024,

Договір про надання послуг митного брокера № 36 від 13.06.2024,

Заява на проведення фізичного огляду від 17.12.2024,

Акт про зважування від 17.12.2024.

Факт подання вищезазначений документів та їх копій разом з митною декларацією (МД) № 24UA96U0 від 17.12.2024 підтверджується переліком документів, наведених у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000530 від 17.12.2024.

МД № 24UA86U3 від 21.12.2024.

Разом з митною декларацією (МД) № 24UA86U3 від 21.12.2024 декларантом та його уповноваженою особою до митниці подані наступні документи (графа 44 МД):

Пакувальний лист б/н від 16.10.2024,

Рахунок-фактура (Інвойс) № 43619-YZF від 16.10.2024,

Автотранспортна накладна (CMR) № 634 від 19.12.2024,

Декларація про походження товару № 43619-YZF від 16.10.2024,

Зовнішньоекономічний контракт № AGA-290424 від 29.04.2024,

Договір комісії № 29-04-24 від 29.04.2024,

Договір про надання послуг митного брокера № 36 від 13.06.2024,

Акт про зважування від 21.12.2024,

Заява на проведення фізичного огляду від 21.12.2024.

Факт подання вищезазначений документів та їх копій разом з митною декларацією (МД) № 24UA86U3 від 21.12.2024 підтверджується переліком документів, наведених у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000534 від 21.12.2024.

МД № 24UA87U2 від 21.12.2024.

Разом з митною декларацією (МД) № 24UA87U2 від 21.12.2024 декларантом та його уповноваженою особою до митниці подані наступні документи (графа 44 МД):

Пакувальний лист б/н від 18.10.2024,

Рахунок-фактура (Інвойс) № 59473-FLC від 18.10.2024,

Автотранспортна накладна (CMR) № 422 від 19.12.2024,

Декларація про походження товару № 59473-FLC від 18.10.2024,

Зовнішньоекономічний контракт № AGA-290424 від 29.04.2024,

Договір комісії № 2024-04-29 від 29.04.2024,

Договір про надання послуг митного брокера № 36 від 13.06.2024,

Акт про зважування від 21.12.2024,

Заява на проведення фізичного огляду від 21.12.2024.

Факт подання вищезазначений документів та їх копій разом з митною декларацією (МД) № 24UA87U2 від 21.12.2024 підтверджується переліком документів, наведених у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000533 від 21.12.2024.

МД № 25UA56U2 від 13.01.2025.

Разом з митною декларацією (МД) № 25UA56U2 від 13.01.2025 декларантом та його уповноваженою особою до митниці подані наступні документи (графа 44 МД):

Пакувальний лист б/н від 23.07.2024,

Рахунок-фактура (Інвойс) № 59476- PDG від 23.07.2024,

Автотранспортна накладна (CMR) № 6865 від 08.01.2025,

Декларація про походження товару № 59476-PDG від 23.07.2024,

Зовнішньоекономічний контракт № AGA-290424 від 29.04.2024,

Договір комісії № 29.04/24 від 29.04.2024,

Договір про надання послуг митного брокера № 36 від 13.06.2024,

Акт про зважування від 13.01.2025,

Заява на проведення фізичного огляду від 13.01.2025.

Факт подання вищезазначений документів та їх копій разом з митною декларацією (МД) № 25UA56U2 від 13.01.2025 підтверджується переліком документів, наведених у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000027 від 13.01.2025.

Під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом та не прийняв визначену митну вартість за ціною договору, що стало наслідком коригування митної вартості товарів.

Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000245/2 від 16.12.2024, у якому застосувала резервний метод визначення митної вартості (шостий метод) товару, задекларованого у митній декларації (МД) № 24UA72U5 від 16.12.2024.

У п.33 якого зазначено:

1) у п.5.2 Контракту вказано, що продавець зобов`язаний надати покупцю коносамент, а також п.4.1 Контракту передбачені сертифікати виробника, які до митного оформлення надано не було;

2) відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а п. 5.1 Контракту передбачено відвантаження товару у пакуванні. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про здійснення оплати за товар, а також відсутні відомості що страхування товару;

4) рахунок-фактура (інвойс) від 26.07.2024 №69487-JDV, пакувальний лист від 26.07.2024 б/н містять підписи та печатки, які мають ознаки створення графічним редактором, кольорового копіювання, тощо. А також рахунок-фактура (інвойс) від 26.07.2024 №69487-JDV не містить банківських платіжних реквізитів для оплати за товар.

Також відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000523.

Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000246/2 від 17.12.2024, у якому застосувала резервний метод визначення митної вартості (шостий метод) товару, задекларованого у митній декларації (МД) № 24UA96U0 від 17.12.2024.

У п. 33 якого зазначено:

1) у п.5.2 Контракту вказано, що продавець зобов`язаний надати покупцю коносамент, а також п.4.1 Контракту передбачені сертифікати виробника які до митного оформлення надано не було;

2) відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а п. 5.1 Контракту передбачено відвантаження товару у пакуванні. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про здійснення оплати за товар, а також відсутні відомості що страхування товару;

4) рахунок-фактура (інвойс) від 04.10.2024 № 61944-HFP, пакувальний лист від 04.10.2024 б/н містять підписи та печатки, які мають ознаки створення графічним редактором, кольорового копіювання, тощо. А також рахунок-фактура (інвойс) від 04.10.2024 № 61944-HFP не містить банківських платіжних реквізитів для оплати за товар.

Також відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000530.

Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000249/2 від 21.12.2024, у якому застосувала резервний метод визначення митної вартості (шостий метод) товару, задекларованого у митній декларації (МД) № 24UA86U3 від 21.12.2024.

У п. 33 якого зазначено:

1) у п.5.2 Контракту вказано, що продавець зобов`язаний надати покупцю коносамент, а також п.4.1 Контракту передбачені сертифікати виробника які до митного оформлення надано не було;

2) відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а п. 5.1 Контракту передбачено відвантаження товару у пакуванні. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про здійснення оплати за товар, а також відсутні відомості щодо страхування товару;

4) рахунок-фактура (інвойс) від 07.10.2024 №69471-МС не містить банківських платіжних реквізитів для оплати за товар.

Також відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000534.

Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000248/2 від 21.12.2024, у якому застосувала резервний метод визначення митної вартості (шостий метод) товару, задекларованого у митній декларації (МД) № 24UA87U2 від 21.12.2024.

У п. 33 якого зазначено:

1) у п.5.2 Контракту вказано, що продавець зобов`язаний надати покупцю коносамент, а також п.4.1 Контракту передбачені сертифікати виробника які до митного оформлення надано не було;

2) відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а п. 5.1 Контракту передбачено відвантаження товару у пакуванні. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про здійснення оплати за товар, а також відсутні відомості щодо страхування товару;

4) рахунок-фактура (інвойс) від 18.10.2024 №59473-FLС не містить банківських платіжних реквізитів для оплати за товар.

Також відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000533.

Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000017/2 від 13.01.2025, у якому застосувала резервний метод визначення митної вартості (шостий метод) товару, задекларованого у митній декларації (МД) № 25UA56U2 від 13.01.2025.

У п. 33 якого зазначено:

1) у п.5.2 Контракту вказано, що продавець зобов`язаний надати покупцю коносамент, а також п.4.1 Контракту передбачені сертифікати виробника які до митного оформлення надано не було;

2) відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а п. 5.1 Контракту передбачено відвантаження товару у пакуванні. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про здійснення оплати за товар, а також відсутні відомості щодо страхування товару;

4) рахунок-фактура (інвойс) від 23.07.2024 №59476-PDG не містить банківських платіжних реквізитів для оплати за товар.

Також відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000027.

V. Джерела права та висновки суду

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують Митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, Митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 по справі №815/5791/17.

Із матеріалів справи суд встановив, що з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів позивач подав до відповідача повний пакет документів для підтвердження визначеної ним митної вартості товару, передбачений статтею 53 Митного кодексу України.

Відповідач в оскаржуваних рішеннях зазначив, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Проте суд критично оцінює зазначені висновки відповідача з огляду на таке.

Так, щодо зауваження відповідача стосовно того, що до митного оформлення не було надано коносамент, відповідно до п.5.2 Контракту, а також сертифікат виробника відповідно до п.4.1 Контракту, суд зазначає наступне.

Відповідно до інвойсів № 69487-JDV від 26.07.2024, № 61944-HFP від 04.10.2024, № 43619-YZF від 16.10.2024, № 59473-FLC від 18.10.2024, № 59476-PDG від 23.07.2024, позивачу поставлені товару на умовах СРТ UA Київ.

У інвойсах наведені: найменування, адреса Продавця - компанія AVENKO TRADING L.L.C.; найменування, адреса Покупця ТОВ «АЛЬТЕМС ГРУП»; міститься посилання на контракт № AGA-290424 від 29.04.2024; умови поставки СРТ Київ; країна походження товарів Китай; вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець поставляє товари Покупцю з відстроченням платежу на 180 днів з моменту прийняття партії товарів; а також зазначений опис товарів.

Відповідно до Інкотермс 2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), термін CPT (Carriage Paid To) термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

У випадку здійснення перевезення в узгоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбувається в момент передачі товару першому з них.

Термін CPT зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Перехід ризиків із моменту передання товару перевізникові.

Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Як вже було зазначено, поставка товару позивачу здійснювалась на умовах СРТ.

Це означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення.

За договором перевезення, на умовах СРТ, продавець зобов`язаний за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до узгодженого пункту в названому місці призначення звичайним маршрутом і в звичайно прийнятий спосіб. Якщо такого пункту не узгоджено або не визначено практикою поставок, продавець може вибрати пункт у межах названого місця призначення, який найбільш задовольняє його цілям.

Тобто, витрати на перевезення включені у вартість товару. Тому додаткових витрат на транспортування товару до порту, згідно з вимогами частини 10 ст.58 МК України, товариство не понесло.

Отже, Покупець ТОВ "АЛЬТЕМС ГРУП" не здійснював будь-яких витрат на транспортування, витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію, тому, відповідно, коносамент не був наданий до митного оформлення.

Отже, висновки митного органу про відсутність коносаменту є безпідставними та не впливають на визначення вартості товару.

Також суд відхиляє посилання відповідача на відсутність сертифікатів виробника, оскільки це не впливає на визначення вартості товару.

Щодо зауваження про відсутність інформації щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення.

У розумінні п. 8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, є документами, які підтверджують митну вартість товарів, якщо таке страхування здійснювалося.

Відповідно до п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 7) витрати на страхування цих товарів.

Тобто, при визначенні митної вартості товарів витрати на страхування враховуються: якщо таке страхування здійснювалося та якщо ці витрати не включалися до ціни товару.

Враховуючи, що термін CPT не передбачає обов`язку покупця або продавця страхувати товар (Договір страхування - Немає зобов`язань), то у позивача не було обов`язку надавати відповідачу страхові документи на підтвердження митної вартості товарів.

Таким чином, оскільки страхування не здійснювалося, то відповідно страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, не є документами, які підтверджують митну вартість товарів.

При цьому, суд зазначає, що умови поставки товару позивачу згідно СРТ Київ, були відомі митному органу.

Таким чином, митний орган неправильно прийшов до висновків щодо обов`язковості надання документів щодо страхування товару.

Щодо наступних зауважень відповідача, а саме стосовно відсутності у наданих до митного оформлення документах даних щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. в п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати, понесені покупцем вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Суд звертає увагу, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації поданої Декларант зазначає ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

З поданих до митного оформлення документів суд встановив відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

При цьому, відповідач не довів понесення позивачем додаткових витрат на упаковку товару, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.

На думку суду, вимога митного органу про надання додаткових документів на підтвердження такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, за умови включення вартості пакування до ціни товару, є безпідставною та нічим не обґрунтованою.

Таким чином в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі №815/6794/17 і в постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року (справа №160/8775/18).

Щодо наступного зауваження відповідача з приводу відсутності у наданих до митного оформлення документах відомостей про здійснення оплати за товар.

Пунктом 7.2 Контракту № AGA-290424 від 29.04.2024 визначено, що розрахунки за цим Контрактом проводяться в безготівковій формі шляхом банківського переказу грошових коштів з поточного рахунку Покупця, на поточний рахунок Продавця згідно цього контракту, Товар за цим контрактом, поставляється за умови відстрочки платежу. Оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 180 днів з моменту митного оформлення товару в країні Покупця.

В інвойсах (invoice) № 69487-JDV від 26.07.2024, № 61944-HFP від 04.10.2024, № 43619-YZF від 16.10.2024, № 59473-FLC від 18.10.2024, № 59476-PDG від 23.07.2024 зазначено, що Продавець поставляє товари Покупцю з відстроченням платежу на 180 днів моменту прийняття партії товарів.

Тобто, Контракт та інвойси передбачають відстрочку платежу.

Також, в листах б/н від 16.12.2024, від 17.12.2024, від 21.12.2024, від 21.12.2024, від 13.01.2025 уповноважена особа декларанта (ТОВ "СІАР-ГРУПП") повідомила митницю про те, що банківських платіжних документів немає, у зв`язку з тим, що оплата за дану партію товару не проводилась, згідно з умовами відстрочки платежу.

У свою чергу, суд зазначає, що умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі №815/329/17.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає, які документи подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

За приписами ч. 2 указаної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, у т.ч. є: 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Тобто, за змістом статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, повинні надаватися у випадку, якщо товар оплачено.

Зміст цієї норми вказує на те, що митне оформлення товару повинне бути здійснене, як у випадку, коли оплата за договором здійснена, так і у випадку, коли оплата за товар відповідно до умов договору здійснюється в іншому порядку, не виключаючи порушення встановлених строків.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що посилання митного органу на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про здійснення оплати за товар, не відповідають дійсності, є необґрунтованими та безпідставними.

Відтак, вказані зауваження відповідача спростовуються.

Щодо зауваження відповідача стосовно того, що рахунок-фактура (інвойс) від 04.10.2024 № 61944-HFP, пакувальний лист від 04.10.2024 б/н містять підписи та печатки, які мають ознаки створення графічним редактором, кольорового копіювання, тощо. А також рахунок-фактура (інвойс) від 04.10.2024 № 61944-HFP не містить банківських платіжних реквізитів для оплати за товар.

Суд зауважує, що встановлення автентичності підпису та печатки не належить до повноважень митного органу.

При цьому, ймовірно у митного органу при розгляді наданих декларантом документів виникли такі сумніви у зв`язку зі спотворенням візуального зображення через використовуване програмне забезпечення або ж нечітке відображення, проте позиція відповідач є суб`єктивною, а декларант не може вплинути на ці обставини.

У свою чергу, зауваження митного органу щодо підписів та печаток продавця на документах не впливає на ціноутворення по контракту та визначення митної вартості товару.

Що стосується зауваження про відсутність в інвойсах банківських платіжних реквізитів для оплати за товар.

Суд приймає посилання позивача на те, що банківські реквізити Продавця та Покупця наведені у розділі 13 "Юридичні адреси та банківські реквізити сторін" Контракту № AGA-290424 від 29.04.2024.

При цьому, суд також погоджується з позицією позивача про те, що в законодавстві України відсутні вимоги до оформлення інвойсів, а сама по собі відсутність відомостей про банківські реквізити в інвойсах (рахунках-фактурах) не вплинула та не могла вплинути на правильність визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що висловлені відповідачем зауваження щодо розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення придбаного позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту № AGA-290424 від 29.04.2024 року товару, не спростовують визначення митної вартості за першим методом - ціною контракту.

Висловлені митним органом зауваження та розбіжності мають логічне пояснення, товаросупровідні документи узгоджуються між собою та містять відомості про партію товару, що поставляється та заявлена до митного оформлення за ціною договору.

Щодо посилань в оскаржуваних рішеннях на інформацію щодо митної вартості товарів з баз даних, зокрема, АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби, якими користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації баз даних, зокрема, АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду в аналогічних (подібних) правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 280/1824/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а та від 08.02.2019 року у справі № 825/648/17 тощо.

При цьому, торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Суд звертає увагу, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України та наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору, рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 808/9123/15.

Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у загальній сумі 29 767, 21 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 29 767, 21 грн.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 134, ч. 7 ст. 139 КАС України, у позовній заяві позивач заявив, що докази для визначення розміру витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним і скасувати рішення Одеської митниці Про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000245/2 від 16.12.2024.

3.Визнати протиправним і скасувати рішення Одеської митниці Про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000246/2 від 17.12.2024.

4.Визнати протиправним і скасувати рішення Одеської митниці Про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000249/2 від 21.12.2024.

5.Визнати протиправним і скасувати рішення Одеської митниці Про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000248/2 від 21.12.2024.

6.Визнати протиправним і скасувати рішення Одеської митниці Про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000017/2 від 13.01.2025.

7.Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000523 від 16.12.2024.

8.Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000530 від 17.12.2024.

9.Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000534 від 21.12.2024.

10.Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000533 від 21.12.2024.

11.Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000027 від 13.01.2025.

12.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕМС ГРУП» судовий збір в розмірі 29 767, 21 грн. (двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім гривень 21 коп.).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕМС ГРУП», адреса: 03190, м. Київ, вул. Магістральна, 3, офіс, 4, .

Відповідач: Одеська митниця, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд.21 А, код ЄДРПОУ ВП 44005631.

Суддя Оксана БОЙКО