Справа № 380/22622/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року справа №380/22622/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Тварковської Я.А.,

з участю представників: позивача Сапіги О.В., відповідача Шлабана О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу Державного нагляду (контролю) у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА», про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС» (далі позивач, ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС») звернулося до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу Державного нагляду (контролю) у Львівській області (далі відповідач, Укртрансбезпека), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА» (далі третя особа, ТзОВ «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА»), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 057130 від 11.09.2024.

Позовні вимоги обґрунтовано такими обставинами. Посадовими особами відповідача на ділянці автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп, 774 км, 31.07.2024 проведено перевірку транспортного засобу марки SCANIA/SCHRADER, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що належить ТзОВ «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА», і складено акт № АР 072140 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Звертає увагу, що перевезення товару 31.07.2024 було здійснено ТзОВ «Молочна компанія «Галичина», а не позивачем, що підтверджується Договором про надання транспортних послуг від 11.07.2024, актом приймання-здачі робіт, рахунком на оплату та доказами оплати послуг. Позивач в даному перевезенні виступав вантажовідправником, а у товарно-транспортній накладній помилково було вказано позивача як перевізника, однак надалі сторони внесли відповідні зміни у товарно-транспортну накладну.

Вказує, що водій ТзОВ «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА» Вовчук Ігор отримав акт № АР 072140 в той же ж день - 31.07.2024, а 04.10.2024 власноруч написав пояснення про обставини складення такого акта і кому безпосередньо було передано примірник акта (начальнику колони ТзОВ «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА»).

Зауважує, що 01.10.2024 позивач отримав постанову від 11.09.2024 № ПШ 057130 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» за перевезення пасажирів і вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. ст. 39 і 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», яка винесена на підставі акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.07.2024 № АР 072140.

Звертає увагу, що повідомлення про розгляд справи ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» отримало вже після винесення постанови - 08.10.2024, у зв`язку з чим товариство не брало участь у розгляді справи про порушення та не надавало пояснення, про розгляд такої справи та складення акта № АР 072140 не знало, оскільки отримало його вже після прийняття спірної постанови.

На думку позивача, відповідач не переконався, що позивач був повідомлений про час і місце розгляду справи, чим позбавив його права на участь у розгляді справи та права щодо надання пояснень, що є достатньою та самостійною підставою для визнання протиправною постанови від 11.09.2024 № ПШ 057130 про застосування адміністративно-господарського штрафу та її скасування. Спірна постанова 08.10.2024 оскаржувалась ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» в адміністративному порядку до Укртрансбезпеки, однак була залишена без змін.

Вважає постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 057130 від 11.09.2024 протиправною, просить позов задовольнити повністю.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає в такому. Співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області 31.07.2024 проводилась рейдова перевірка на автодорозі М-06, Київ-Чоп, 174 км. Транспортний засіб марки SCANIA, G440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп марки SCHRADER, TSA 32, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який обладнано цифровим тахографом був зупинений відповідно до пунктів 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013. У ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить ТзОВ «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.07.2021 та НОМЕР_4 від 22.12.2017) та використовується ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» (згідно з ТТН № 021967 від 31.07.2024).

Державними інспекторами було складено акт № АР 072140 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.07.2024, в якому зафіксовано відсутність на момент перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Водій зі змістом акту № АР 072140 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.07.2024 був ознайомлений, акт підписав.

Заперечив порішення порядку розгляду справи і прийняття спірної постанови, вказавши, що відповідно до пункту 25 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Крім того, пунктом 26 вказаного Порядку визначено, що про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу. ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» було викликано для розгляду справи на 11.09.2024 повідомленням № 75898/33/24-24 від 30.08.2024 про розгляд акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Вважає, що відповідач в повній мірі виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» про час та місце розгляду справи, оскільки поштове відправлення знаходилось у точці видачі 09.09.2024. Зауважує, що ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» не навело жодної обставини та не надало доказів, які б підтверджували неможливість отримання повідомлення чи прибуття для розгляду справи.

За результатами розгляду акта № АР 072140 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.07.2024, винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 057130 від 11.09.2024, копія якої згідно з приписами пункту 29 Порядку № 1567, направлена ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» разом із супровідним листом № 79658/33/24-24 від 12.09.2024.

На думку відповідача, Укртрансбезпекою дотримано процедуру розгляду акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Щодо доводів ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» про те, що товариство не було автомобільним перевізником зазначає, що Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 за № 128/2568, визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів Замовників. Відповідно до Глави 11 цих Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/ напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Відповідно до поданої посадовим особам відповідача ТТН № 021967 від 31.07.2024, автомобільним перевізником є ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС». Окрім того, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним із видів економічної діяльності позивача є « 49.41 Вантажний автомобільний транспорт», що свідчить про відповідність його видів економічної діяльності до приналежності статусу «автомобільного перевізника».

Відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У зв`язку з наведеним, ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» у розумінні приписів Закону України «Про автомобільний транспорт» був перевізником у відповідних правовідносинах. Позивачем не спростовано зафіксоване під час перевірки порушення, що є підставою для застосування адміністративно-господарських штрафів, а оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнятий відповідно до вимог чинного законодавства, тому просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач у відповіді на відзив заперечив аргументи відповідача, наведені у відзиві. Зазначив, що Верховний Суд у постанові від 07.12.2023 у справі № 620/18215/21, аналізуючи положення пунктів 25, 26, 27 Порядку № 1567 вказав, що такими передбачено обов`язок Укртрансбезпеки вчинити усі необхідні дії для забезпечення розгляду справи про порушення у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання, яка є основним джерелом доказової інформації для визначення дійсної відповідальної особи - автомобільного перевізника, а також здійснити усі необхідні дії для повного і всебічного розгляду існуючих доказів, які стосуються перевірки, з метою належного здійснення відповідної адміністративної процедури.

Вважає, що відповідач, повідомляючи 06.09.2024 позивача про розгляд справи про порушення транспортного законодавства, який відбудеться 11.09.2024, не дотримався вимог пункту 26 Порядку № 1567. Зауважує, що станом на день написання позовної заяви та зараз, інформація щодо вручення повідомлення відсутня.

Звертає увагу на позицію Верховного Суду у постанові від 19.10.2023 у справі № 640/27759/21, відповідно до якої в контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити із того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема, інформацію про автомобільного перевізника. У зв`язку з цим вважає, що саме ТзОВ «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА» мала обов`язок надати правильну інформацію про автомобільного перевізника.

Позивач 06.11.2024 (вх. № 82429) подав клопотання про долучення доказів.

Ухвалою суду від 08.11.2024 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою від 22.11.2024 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 10.12.2024.

Представник позивача 25.11.2024 (вх. № 83131) подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 27.11.2024 задоволено.

Відповідач 05.12.2024 (вх. № 90223) подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 06.12.2024 задоволено.

Відповідач 06.12.2024 (вх. № 90508) подав відзив на позовну заяву.

Позивач 09.12.2024 (вх. № 90774) подав відповідь на відзив.

Підготовче засідання, призначене на 10.12.2024, відкладено до 14.01.2025 у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ТзОВ «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА».

Підготовче засідання, призначене на 14.01.2025, відкладено до 28.01.2025 у зв`язку із неявкою третьої особи.

Позивач 15.01.2025 (вх. № 3430) подав заяву про долучення доказів до матеріалів справи.

Підготовче засідання, призначене на 28.01.2025, відкладено за клопотанням представника позивача до 18.02.2025 у зв`язку із технічною неможливістю проведення такого в режимі відеоконференції.

Представник позивача 17.02.2025 (вх. № 12912) подав клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі.

Ухвалою від 18.02.2025 закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Судове засідання призначено на 11.03.2025.

Судове засідання, призначене на 11.03.2025 відкладено до 24.03.2025, у зв`язку із першою неявкою позивача.

Суд у судовому засіданні 24.03.2025 заслухав вступні промови сторін та оголосив перерву перед стадією дослідження доказів до 08.04.2025 для подання відеозапису.

Позивач 01.04.2025 (вх. № 27506) подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Відповідач 02.04.2025 (вх. № 27960) подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Позивач 03.04.2025 (вх. № 28084) подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Суд у судовому засіданні 08.04.2025 дослідив письмові докази, відеозаписи та оголосив перерву перед судовими дебатами до 10.04.2025.

Суд у судовому засіданні 10.04.2025 заслухав промови (заключне слово) учасників справи у судових дебатах та перейшов до стадії прийняття рішення.

Суд, заслухавши сторін та з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Державною службою України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області видано направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 29.07.2024 № НР 001778.

Старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Ракущинцем І.І. 31.07.2024 о 21 год. 15 хв. на ділянці автомобільної дороги М-06 «Київ-Чоп», 774 км , на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 29.07.2024 № НР 001778 проведено перевірку транспортного засобу марки SCANIA, G440, номерний знак НОМЕР_1 , що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» та спеціалізованого напівпричіпа марки SCHRADER, TSA 32, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ТзОВ «Молочна компанія «Галичина».

Під час перевірки транспортного засобу водієм ОСОБА_1 було надано уповноваженим особам контролюючого органу:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ,

- посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 ,

- товарно-транспортну накладну від 31.07.2024 № 021967.

Згідно з товарно-транспортною накладною від 31.07.2024 № 021967:

автомобіль НОМЕР_2 , Scania НОМЕР_1 ;

автомобільний перевізник Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС»;

водій ОСОБА_2 ;

замовник Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС»;

вантажовідправник Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС»;

вантажоодержувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Харчові технології Закарпаття»;

пункт навантаження та пункт розвантаження.

Відомості про вантаж: назва продукції, товару (вантажу) смалець, одиниці виміру кг, кількість 22 820, ціна 36, загальна сума з ПДВ 821 520,00 грн, маса брутто 22,82 т.

Вказане підтверджується відеозаписами із нагрудної камери інспектора 4847MEDIA_ID1.MP4 та 330MEDIA_ID1.MP4.

На 03 хв. 05 сек. та 05 хв. 00 сек. відеозапису 4847MEDIA_ID1.MP4 видно товарно-транспортну накладну від 31.07.2024 № 021967, в якій вказаний автомобільний перевізник ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС».

На 00 хв. 43 сек. відеозапису 330MEDIA_ID1.MP4 уповноважена особа Трансбезпеки каже: «на перевізника ТзОВ «Галичина» складено акт».

За результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено акт № АР 072140, згідно з яким під час перевірки виявлено порушення ст.34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - під час надання послуг з внутрішніх перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія умовами праці та відпочинку згідно законодавства, а саме: відсутня інформація на паперовому носії про режим роботи водія за період з 03.07.2024 з 00 год. 00 хв. по 11.07.2024 до 08 год. 15 хв., відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: ч.1 абз.3 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт»; ч.1 абз.8 порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів. Пояснення водія про причини порушення: ознайомлений. Підпис водія, підписи посадових осіб, що проводили перевірку та підпис про те, що водій отримав копію цього акта, вказано про відеофіксацію на камері.

Розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт № 2931 було призначено 11.09.2024 о 09:00 год., про що позивачу направлено лист від 30.08.2024 № 75898/33/24-24, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих № 1674, який прийнятий органом поштового зв`язку 06.09.2024. Номер для відстеження вказаного поштового відправлення: 440.

Згідно з інформацією про відстеження поштового відправлення (трекінг) номер 440 на сайті АТ «Укрпошта» його статус: прибуло до логістичного центру 09.09.2024.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті № 1674 11.09.2024 в.о. начальника відділу Державного нагляду (контролю) у Львівській області Чиженком Дмитром на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» прийнято постанову № ПШ 057130 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн за порушення перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. ст. 39 і 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Водій ОСОБА_1 04.10.2024 надав пояснення, згідно з якими: «… 31.07.24 р. я був направлений на виконання рейсу по послугах перевезення на фірму ТзОВ «Євро-Комерс». Тобто наша фірма надавала послуги перевезення… Працівникам Трансбезпеки я пояснював, що є працівником «Молочної компанії «Галичина», у зв`язку з тим що виникли питання що в них виникло питання невідповідного запису в ТТН де помилково вказано перевізник «Євро-Комерс». Мені на руки був виданий акт про перевірку Трансбезпекою і цей акт я після виконання рейсу віддав заступнику начальника колони ТзОВ «Молочна компанія «Галичина»…».

Відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованої особи за 2 місяць 3 кварталу 2024 року (Додаток 1 до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску) ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» підтверджено, що у таких відсутній працівник ОСОБА_1 .

Згідно з товарно-транспортною накладною, яка долучена до позовної заяви, від 31.07.2024 № 021967:

автомобіль Scania НОМЕР_1 ; причеп НОМЕР_2 ;

автомобільний перевізник Товариство з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА»;

водій ОСОБА_2 ;

замовник Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС»;

вантажовідправник Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС»;

вантажоодержувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Харчові технології Закарпаття»;

пункт навантаження та пункт розвантаження.

Відомості про вантаж: назва продукції, товару (вантажу) смалець, одиниці виміру кг, кількість 22 751, 5, ціна 36, загальна сума з ПДВ 819 054,00 грн, маса брутто 22,752 т.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань одним із видів економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС» є « 49.41 Вантажний автомобільний транспорт».

Згідно з Договором транспортного перевезення № 11/07/24 від 11.07.2024, ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» є Замовником, а ТзОВ «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА» - Перевізником. Згідно з пунктом 1.1. цього Договору Перевізник зобов?язується надати Замовнику послуги по перевезенню вантажів на умовах, визначених у даному Договорі (Додатках до даного Договору), автомобільним транспортом, а Замовник прийняти й оплатити належним чином виконані Перевізником послуги по перевезенню. Пункт 1.2. цього Договору передбачає. що сторони домовились, що на кожне окреме перевезення будуть укладатись окремі Заявки, які є невід?ємною частиною даного договору. Згідно з пунктом 1.4. Договору, Перевізник здійснює перевезення вантажу після надання Замовником письмової Заявки на перевезення вантажу та досягнення згоди за всіма викладеними в ній обов?язковими пунктами. Перевезення вантажу здійснюється на підставі Заявок направлених Замовником, прийнятих до виконання Перевізником.

Згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № МКГ00574538 від 01.08.2024, представники Замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Комерс», з одного боку, і представник Виконавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина», з іншого боку, склали цей акт про те, що на підставі договору № 11/07/24 від 11.07.2024 виконавцем були проведені послуги перевезення, КА5512СТ, SCANIA D 440 A4/2NA, н/пр НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , м. Червоноград (Львівська обл.) - с. Великі Ком`яти (Закарпатська обл.).

ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» 08.10.2024 оскаржило постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 057130 від 11.09.2024 (вих. № 352) в адміністративному порядку. Державна служби України з безпеки на транспорті залишила постанову № ПШ 057130 від 11.09.2024 без змін, а скаргу без задоволення.

Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 057130 від 11.09.2024 є предметом оскарження у цій справі з підстав протиправності.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III, в редакції від 28.06.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 2 Закону № 2344-III визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Згідно з частиною 7 статті 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з частинами 14 та 17 статті 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Положення № 103).

Згідно з пунктом 1 Положення № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 Положення № 103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі також суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567, в редакції від 11.05.2023, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку № 1567 передбачено, що рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Отже, відповідачу надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо автомобільних перевезень.

Позивач не вважає себе автомобільним перевізником, стверджуючи про те, що в даному перевезенні виступав вантажовідправником, транспортний засіб належить третій особі ТзОВ «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА», яка і надавала послуги перевезення за Договором про надання транспортних послуг від 11.07.2024.

При цьому сторонами не заперечується порушення, зафіксоване в акті від 31.07.2024 № АР 072140 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За змістом абзацу 2 частини 1 статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Згідно з частинами 1-2 статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Абзацом 1 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ визначено, що суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт - є автомобільний перевізник.

Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату;

товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Частиною 3 статті 48 Закону № 2344-III встановлено, що при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

Окрім того, наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363 було затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі Правила № 363, в редакції від 12.07.2019, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), які визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів Замовників.

Відповідно до пункту 11.1. Глави 11 Правил № 363, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/ напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Згідно з пунктом 11.2. Глави 11 Правил № 363, оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Пункт 11.3. Глави 11 Правил № 363 передбачає, що товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Як встановлено судом, під час перевірки транспортного засобу марки SCANIA, G440, номерний знак НОМЕР_1 , що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» та спеціалізованого напівпричіпа марки SCHRADER, TSA 32, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ТзОВ «Молочна компанія «Галичина», водій ОСОБА_1 надав, серед іншого, уповноваженим особам контролюючого органу товарно-транспортну накладну від 31.07.2024 № 021967.

Товарно-транспортна накладна від 31.07.2024 № 021967 (подана відповідачем) відповідає всім вимогам наведених вище приписів законодавства, і згідно з такою автомобільним перевізником є ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС».

Вказане підтверджується відеозаписом із нагрудної камери інспектора Укртрансбезпеки, де на 03 хв. 05 сек. та 05 хв. 00 сек. відеозапису 4847MEDIA_ID1.MP4 чітко видно зміст товарно-транспортної накладної від 31.07.2024 № 021967.

Суд зауважує, що товарно-транспортні накладні, подані позивачем і відповідачем, відрізняються не тільки даними про автомобільного перевізника, а й іншими відомостями, наприклад, про автомобіль та вантаж. На підставі досліджених доказів, у суду не виникає сумнівів, що ТТН від 31.07.2024 № 021967 була надана уповноваженій особі Укртрансбезпеки під час рейдової перевірки 31.07.2024 саме в тій редакції, яка додана відповідачем до відзиву.

Суд не бере до уваги аргументи позивача, що він не був перевізником за згаданою товарно-транспортною накладною, з огляду на таке.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним із видів економічної діяльності ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» є « 49.41 Вантажний автомобільний транспорт», що свідчить про наявність у позивача можливості надавати послуги перевезення.

Щодо того, що за Договором транспортного перевезення № 11/07/24 від 11.07.2024, ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» є Замовником, а ТзОВ «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА» - Перевізником, то дійсно, згідно з пунктом 1.1. цього Договору Перевізник зобов`язується надати Замовнику послуги по перевезенню вантажів на умовах, визначених у даному Договорі (Додатках до даного Договору), автомобільним транспортом, а Замовник прийняти й оплатити належним чином виконані Перевізником послуги по перевезенню. Пункт 1.2. цього Договору передбачає. що сторони домовились, що на кожне окреме перевезення будуть укладатись окремі Заявки, які є невід`ємною частиною даного Договору. Згідно з пунктом 1.4. Договору, Перевізник здійснює перевезення вантажу після надання Замовником письмової Заявки на перевезення вантажу та досягнення згоди за всіма викладеними в ній обов`язковими пунктами. Перевезення вантажу здійснюється на підставі Заявок направлених замовником, прийнятих до виконання перевізником.

Водночас матеріали справи не містять копії обумовленої Договором Заявки, яка є невід`ємною частиною відповідного Договору та підтверджує умови здійснення перевезення 31.07.2024.

Стосовно пояснень водія ОСОБА_1 від 04.10.2024 про те, що він є працівником ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» і останньою надавались послуги перевезення, то суд не може вважати такий доказ належним, адже такі пояснення надано 04.10.2024, тобто після складення акта № АР 072140 від 31.07.2024 та прийняття оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 057130 від 11.09.2024, а також після отримання останньої позивачем 01.10.2024 (позивач зазначає про це в позовній заяві).

Суд робить висновок і про неналежність такого доказу, як акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № МКГ00574538 від 01.08.2024, оскільки цей акт теж складено після подій, що відбулись 31.07.2024.

Окрім того судом не здобуто доказів на підтвердження того, де був працевлаштований ОСОБА_1 станом на від 31.07.2024. Позивач на підтвердження того, що водій не був працівником ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС», надав Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованої особи за 2 місяць 3 кварталу 2024 року, у яких відсутній ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що акт № АР 072140 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено 31.07.2024, тобто першого місяця третього кварталу, а не другого, тому вказаний доказ не підтверджує зазначену позивачем обставину.

Верховний Суд у постанові від 14.12.2023 у справі № 140/6000/22 сформував правову позицію про те, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена статтею 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу. У тій самій постанові зазначено також, що першочерговим є належне установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, та в кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять інформацію щодо предмета перевірки, зокрема про автомобільного перевізника.

Суд зазначає, що під час перевірки контролю можуть виникати ситуації, коли обсяг (перелік) наданих документів недостатній для встановлення всіх обставин, які мають значення для настання відповідальності. Але й адміністративно-господарський штраф (відповідно до статті 60 Закону № 2344-III) накладається не на місці контролю. Для цього призначається розгляд справи, під час якого посадова особа територіального органу Укртрансбезпеки має з`ясувати, зокрема, особу порушника, адже видається очевидним, що автомобільний перевізник не може встановлюватися на основі самих лише слів водія транспортного засобу, які зафіксовані в акті проведення перевірки.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 240/22448/20.

Отже, адміністративно-господарські штрафи відповідно до Закону № 2344-III та вказаного правового висновку Верховного Суду можуть бути застосовані виключно до автомобільного перевізника, який, у свою чергу, не може визначатись лише на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб.

З огляду на викладене, суд дійщов висновку, що в межах спірних правовідносин позивач є автомобільним перевізником та відповідно є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Суд зазначає, що позивач не був позбавлений права під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт надати пояснення та/або додаткові докази щодо того, що він не є автомобільним перевізником.

Надаючи оцінку аргументам позивача про неповідомлення його про час і місце розгляду справи, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до абзацу першого пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Абзацом другим пункту 26 Порядку № 1567 передбачено, що про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Судом з матеріалів справи встановлено, що повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт № 2931 було направлено на поштову адресу позивача листом від 30.08.2024 № 75898/33/24-24. Вказане підтверджується списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих № 1674, який прийнятий органом поштового зв`язку 06.09.2024. Номер для відстеження поштового відправлення із вказаним листом 440.

Отже, у цій частині дотримання відповідачем процедури оформлення та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт сумнівів не викликає.

Позивач вказує, що він отримав повідомлення про розгляд справи вже після прийняття оскаржуваної постанови 08.10.2024. Проте в матеріалах справи відсутня докази підтвердження такого.

Суд звертає увагу, що згідно з інформацією про відстеження поштового відправлення (трекінг) номер 440 на сайті АТ «Укрпошта» його статус: прибуло до логістичного центру 09.09.2024, але відсутня інформація про його вручення.

На думку суду, вказане свідчить про те, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення у період з моменту його надходження до органу поштового зв`язку 09.09.2024 до дня, коли відбувався розгляд справи 11.09.2024. Водночас ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» не скористалося вказаним правом, не навело жодної обставини та не надало доказів, які б підтверджували неможливість отримання ним повідомлення чи неможливість прибуття для розгляду справи.

Такий висновок за подібних обставин зробив і Верховний Суд у постанові від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17, який, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 242 КАС України, суд враховує при розгляді цієї справи.

Відповідно до абзацу першого пункту 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

Абзацом другим цієї ж норми встановлено, що за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі № 820/4810/17, відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу, при розгляді даної справи не позбавляє особу спростувати вину у суді та у зв`язку з цим не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Отже, направляючи повідомлення про розгляд матеріалів про притягнення до адміністративно-господарської відповідальності, відповідач діяв відповідно до вимог пункту 26 Порядку № 1567, тому вказані доводи позивача щодо неповідомлення відповідачем про дату і час розгляду справи є необґрунтованими і відхиляються судом.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Суд зауважує, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем вказані вимоги щодо доказування правомірності свого рішення виконано.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку спірній постанові № ПШ 057130 від 11.09.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу, суд дійшов висновку, що така відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України до такого роду рішень, відповідач при прийнятті постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави визнання такої протиправною.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 250, 255, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС» (вул. Львівська, буд. 19, м. Шептицький, Шептицький район, Львівська область, 80100, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу Державного нагляду (контролю) у Львівській області (вул. Володимира Івасюка, буд. 8, с. Малехів, Львівський р-н, Львівська обл., 80383, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «ГАЛИЧИНА» (вул. Липинського, буд. 54, м. Львів, 79024, ), про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 квітня 20215 року.

Суддя О.П. Хома