Справа № 707/438/25
Суддя: Морозов В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області, який діє як адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

за участі: секретаря судового засідання Швидкої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому просить суд:

- постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 за № 122 від 20 січня 2025 року про накладення стосовно нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн 00 коп., визнати протиправною та скасувати;

- справу про адміністративне правопорушення щодо нього провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує, що з 19 січня 2025 року він є солдатом, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач вказує, що 05 лютого 2025 року йому стало відомо, що згідно постанови № 122 від 20 січня 2025 року про адміністративне правопорушення складеного начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп. за ч. 3 ст. 210 КУпАП за те, що він не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.

Зокрема, позивач вказує, що на думку начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину не визнав від пояснень відмовився.

Позивач стверджує, що із даним протоколом він не ознайомлений і лише з постанови № 122 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП дізнався, що складався протокол про адміністративне правопорушення.

Також позивач стверджує, що повістка № 1407487 про виклик його на 14 годину 00 хвилин 08 грудня 2024 року повернулася до ІНФОРМАЦІЯ_5 з відміткою Укрпошти "відсутність адресата за вказаною адресою", отримати не мав змоги, оскільки проживає за іншою адресою з квітня 2019 року.

Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки відсутні докази обставин вчинення адміністративного правопорушення. Викладені у постанові обставини не відповідають фактичним обставинам, протиправної, винної дії чи бездіяльності, позивачем не вчинено.

В оскаржуваній постанові зазначено, що « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактично він народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 , виданого Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області, 29 липня 1995 року.

Згідно постанови № 122 від 20 січня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп. за ч. 3 ст. 210 КУпАП за те, що він дослівно «не з`явився на 14 годину 00 хвилин 08 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних по повістці № 1407487, яка була підписана кваліфікованим підписом 25 листопада 2024 року та направлена рекомендованим листом з описом вкладення і повідомленням про вручення поштового відправлення. Цим він порушив обов`язок, визначений пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих мною документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів».

Позивач вказує, що дати складання та ким складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, йому не відомо.

Крім того, позивач звертає увагу суду не був запрошений на розгляд протоколу, натомість йому була направлена постанова № 122 від 20 січня 2025 року про накладення на нього штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп., яка підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відтак, позивач вважає, що прийнята відповідачем постанова не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та є необґрунтованою, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 14 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 13 березня 2025 року; запропоновано відповідачам протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 122, складеної щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі яких 20 січня 2025 року винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення № 122, зобов`язавши відповідача надати витребувані документи до Черкаського районного суду Черкаської області (18609, м. Черкаси, вул. Гоголя, 316) у строк до 10 березня 2025 року включно.

Зокрема, відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_10 було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцезнаходження.

Поштове відправлення ІНФОРМАЦІЯ_11 отримане 21 лютого 2025 року.

Поштове відправлення ІНФОРМАЦІЯ_12 отримане 23 лютого 2025 року.

13 березня 2025 року розгляд справи відкладено до 10 квітня 2025 року, а також 13 березня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 скеровано лист яким зобов`язано останніх виконати вимоги ухвали судді Черкаського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2025 року.

14 березня 2025 року, відповідачем начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку скеровано до суду відзив на позовну заяву разом з доказами направлення його копій позивачу, у якому останній заявлені позовні вимоги не визнає та просив суд у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Зазначив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 122 була винесена 19 січня 2025 року та вказаною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, однак з врахуванням призову ОСОБА_1 на військову службу, останнього на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності. Крім того, вказав, що позов ОСОБА_1 є безпідставним, оскільки не існує предмета спору постанови № 122 від 20 січня 2025 року про накладення на нього штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп.

Вказана заява по суті справи надійшла на адресу суду 20 березня 2025 року та долучена до матеріалів адміністративної справи.

24 березня 2025 року позивачем ОСОБА_1 подано до канцелярії суду відповідь на відзив у якому він не погодився із доводами відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 , наведеними у відзиві на позовну заяву, та наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог. Водночас звернув увагу суду, що ІНФОРМАЦІЯ_13 вводить суд в оману, фальсифікувавши оскаржувану постанову.

Правом на подачу письмових заперечень на відповідь на відзив відповідачі не скористалися

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи.

Враховуючи, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а в матеріалах справи достатньо даних про їхні права та взаємовідносини, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставинв адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 17 січня 2025 року начальником відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , порушив вимоги пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, оскільки не з`явився 08 грудня 2024 року на 14 годину 00 хвилин по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних, яку було направлено рекомендованим повідомленням 25 листопада 2024 року. ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Правопорушення виявлене працівниками поліції 17 січня 2025 року, коли ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, із даного протоколу встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, відбудеться 20 січня 2025 року о 16 годині 00 хвили в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 в кабінеті № 12.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 № 122 від 20 січня 2025 року (яку надав суду позивач до позовної заяви) ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп.

Постанова № 122 від 20 січня 2025 року підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 та скріплена печаткою ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не з`явився на 14 годину 00 хвилин 08 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних по повістці № 1407487, яка була підписана кваліфікованим підписом 25 листопада 2024 року та направлена рекомендованим листом з описом вкладення і повідомленням про вручення поштового відправлення. Цим він порушив обов`язок, визначений пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих мною документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.

ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вину не визнав. Від пояснень відмовився. А також вказано, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився.

Постанова від 20 січня 2025 року була направлена супровідним листом ОСОБА_1 28 січня 2025 року вих. № 55/537, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 .

Правомірність та обґрунтованість даної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Із копії повістки № 1407487, яка сформована 25 листопада 2024 року на ім`я ОСОБА_1 , зазначено його адресу: АДРЕСА_1 , судом встановлено, що ОСОБА_1 викликався на 14 годину 00 хвилин 08 грудня 2024 року для уточнення даних.

Відповідно до копії трекінга «Укрпошти» № 170, причиною повернення конверта вказано, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно копії довідки № 145 від 05 лютого 2025 року виданої Виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради встановлено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 з квітня 2019 року по теперішній час.

Крім того, із копії довідки № 1795 від 05 лютого 2025 року виданої начальником відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_14 полковником ОСОБА_4 судом встановлено, що ОСОБА_1 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з 19 січня 2025 року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтями 6, 7 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. ст. 9, 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України)).

Відповідно до прим ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відтак судом установлено, що оскаржуваною постановою про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за неявку відповідно до повістки № 1407487 від 25 листопада 2024 року, якою позивача повідомлено про необхідність з`явитися на 14 годину 00 хвилин 08 грудня 2024 року для уточнення даних.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем належними доказами не підтверджено для уточнення яких саме даних необхідно було з`явитися ОСОБА_1 , а також не доведено, що у відповідача була відсутня можливість отримання відомостей щодо персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних з Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Крім того, згідно з Довідкою № 145 від 05 лютого 2025 року виданою Виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради встановлено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 з квітня 2019 року по теперішній час.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, а саме повістки № 1407487, яка сформована 25 листопада 2024 року, її було направлено ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ,

Тобто, судом встановлено, що повістка № 1407487 була направлена позивачу за адресою, яка є відмінною від його місця проживання, що свідчить про фактичну неможливість отримання ним такої повістки з викладених вище підстав.

З огляду на те, що повістка № 1407487 не була направлена належним чином позивачу і останній не був належним чином у встановленому законом порядку повідомлений про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 14 годину 00 хвилин 08 грудня 2024 року, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 2 статті 277 КУпАП не передбачені спеціальні строки розгляду справ про правопорушення, передбачені ст. 210 КУпАП.

Аналіз наведених вище правових норм дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Верховний Суд у постановах від 31 березня 2021 року у справі № 676/752/17, від 21 березня 2019 року у справі № 489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06 лютого 2020 року у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року у справі №05/7145/16-а, від 21 березня 2020 року у справі №286/4145/15-а, від 31 березня 2021 року у справі №676/752/17 та від 25 травня 2022 року у справі №465/5145/16-а.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Таким чином, з системного аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення такої особи про місце і час розгляду справи щодо неї.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Крім того, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який було неодноразово продовжено і триває на теперішній час.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року оголошено проведення загальної мобілізації.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України № 921 від 07 грудня 2016 року та №1487 від 30 грудня 2022 року.

Частинами 1, 3 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а також за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зокрема, суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача в тій частині, що не існує предмета спору, а саме постанови № 122 від 20 січня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп., оскільки судом достовірно встановлено, те що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 № 122 від 20 січня 2025 року ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп.

Постанова № 122 від 20 січня 2025 року підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 та скріплена печаткою ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, надану відповідачем постанову № 122 від 19 січня 2025 року суд не може взяти до уваги, оскільки особу не може бути двічі притягнуто до відповідальності за одне і теж правопорушення.

При цьому, твердження відповідача про те, що не існує постанови № 122 від 20 січня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп., суд спростовує тому, що зібрані у справі докази відображають послідовність дій, а саме: виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 16 годину 00 хвилин 20 січня 2025 року, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, супровідний лист від 28 січня 2025 року вих. № 55/537, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 у якому зазначено, що «Направляю копію постанови № 122 від 20 січня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення», та сама постанова № 122 від 20 січня 2025 року.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що відповідачем не було забезпечено дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та забезпечення реалізації особою, яка притягується до відповідальності, прав, визначених ст. 268 КУпАП, що у свою чергу позбавило позивача можливості участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема висловлення заперечень, надання доказів, тощо.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року передбачено, що статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права

Враховуючи викладене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене, своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд дійшов висновку, що постанова № 122 від 20 січня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП є протиправною і відповідно підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України закріплено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вимог ч. 1 ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 6, 9, 73, 74, 77, 132, 139, 241, 242, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 122 від 20 січня 2025 року за ч. 3 ст. 210 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_3 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 .

Відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_10 , юридична адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 .

Суддя: В. В. Морозов