Справа № 420/24189/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/24189/24

Перша інстанція суддя Лебедєва Г.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме:

- визнання протиправними дії щодо обчислення розміру пенсій ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 року;

- зобов`язання перерахувати з 09 листопада 2023 року та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року частково задоволено позов, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незастосування при призначенні ОСОБА_1 з 09 листопада 2023 року пенсії за віком за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020, 2021, 2022 роки.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 09 листопада 2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної згідно з ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій зазначається про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення суду про задоволення позову.

З доводів апеляційної скарги вбачається, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач отримував пенсію за вислугу років, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та звернувся до пенсійного органу із заявою про призначено пенсії за віком за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто здійснив перехід на інший вид пенсії за іншим законом, внаслідок чого при призначенні позивачу пенсії за віком правомірно використано середній показник заробітної плати, який використовувався при первинному призначенні пенсії.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції безпідставно не враховано факту пропуску строку звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того, того позивач у відзиві зазначає, що застосування строків звернення до суду у межах спірних правовідносин суперечить положенням ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 05 листопада 2014 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

З 09 листопада 2023 року за заявою позивача її переведено на пенсію за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року, обчислену при страховому стажі 42 роки 8 місяців 17 днів (враховано по 30.09.2023 року) та середньомісячній заробітній платі 7759,95 грн., та її розмір становить 3439,82 грн., де розмір пенсії за віком 3310,94 грн (0,42667 (коефіцієнт стажу) х 7759,95 (1,61354 (індивідуальний коефіцієнт для обчислення) х 7405,03 (3764,40 грн - середній заробіток за 2014-2016 роки), 128,88 грн - доплата за понаднормовий стаж.

В свою чергу, вважаючи протиправним застосування середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, замість належних 2018-2020 років, позивач звернувся з даним позовом до суду.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як відповідачем не доведено правомірності своєї бездіяльності у межах спірних правовідносин, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Згідно ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності відмови пенсійного органу у застосуванні показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії за віком, відповідно до положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В даному випадку, сторонами у справі не заперечується, що з 09 листопада 2023 року позивачу, який отримував пенсію по вислузі років за ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (рішення № 08 від 01 серпня 2018 року) призначено пенсію по віку за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, після призначення пенсії за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач, вважаючи, що у нього наявне право на перерахунок призначеної пенсії за віком, з урахуванням показників середньої заробітної плати в Україні за три попередні роки (2020, 2021, 2022), звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок його пенсії.

Між тим, з аналізу ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що при обрахунку розміру пенсії за віком застосовується розмір заробітної плати (доходу), для визначення якого, зокрема застосовується розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

В даному випадку, як встановлено судом першої інстанції, пенсію позивачу за віком у 2023 році призначено із застосуванням середнього показника заробітної плати за 2014-2016 роки.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що положеннями ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на інший.

При цьому, законодавцем визначено, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої положеннями ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу, колегія суддів вважає, що у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, так як попередньо позивач отримував пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Тому, колегія суддів вважає, що при призначенні пенсії позивачу за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення заявлених позовних вимог в цій частині.

В даному випадку, вказаний висновок колегії суддів відповідає правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду від 16 червня 2020 року (справа № 127/7522/17), у постанові від 08 лютого 2024 року (справа № 500/1216/23).

З іншого боку, щодо доводів апеляційної скарги про пропуск позивачем строку звернення до суду, з урахуванням доводів відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, право громадян на перерахунок раніше призначених пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В даному випадку, позивачем подано даний позов до Одеського окружного адміністративного суду 31 липня 2024 року, а тому колегія суддів вважає, що позивачем пропущено встановлений 6-місячний строк звернення до суду з вимогами про здійснення перерахунку пенсії з 09 листопада 2023 року.

При цьому, колегія суддів вважає, що право позивача на перерахунок пенсії може бути захищено судом з 31 січня 2024 року, тобто в межах 6-місячного строку звернення до суду.

З іншого боку, щодо доводів відзиву позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року (справа № 510/1286/16-а) дійшла висновку, що ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягає застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути невиплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Між тим, у даній справі, пенсія позивачу пенсійним органом самостійно не перераховувалась, а як наслідок будь-які додаткові суми пенсії позивачу самостійно не нараховувалися, що свідчить про відсутність підстав для необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 27 січня 2025 року (справа № 620/7211/24), від 27 січня 2025 року (справа № 200/422/24), від 13 січня 2025 року (справа № 160/28752/23).

Таким чином, рішення суду першої інстанції про задоволення позову за період з 09 листопада 2023 року по 30 січня 2024 року підлягає скасуванню, із залишенням без розгляду позовних вимог за цей період на підставі положень ч. 3 ст. 123 КАС України.

Керуючись ст.ст. 123, 139, 308, 311, 317, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Частково задовольнити апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року, в частині висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії за період з 09 листопада 2023 року по 30 січня 2024 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 09 листопада 2023 року по 30 січня 2024 року - залишити без розгляду.

В решті, залишити без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян