Справа № 400/8967/24
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 р. № 400/8967/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, майдан Свободи, 5, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022,
провизнання протиправним рішення від 28.06.202024 № 87; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач 2) про:

- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в призначенні пенсії від 28.06.2024 року №87, яким ОСОБА_1 відмовлено в зарахуванні до стажу при призначенні пенсії періоди роботи з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року; з 01.09.2011 року по 15.08.2019 року; з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року; з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до органів Пенсійного фонду України;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу при призначенні пенсії за віком періоди роботи з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року; з 01.09.2011 року по 15.08.2019 року; з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року; з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року та призначити пенсію за віком;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначенні пенсії за віком та зобов`язання призначити пенсію з дати звернення із заявою про призначення пенсії та врахувати трудовий стаж та заробітну платню в усі періоди роботи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області від 28.06.2024 року №87 йому було відмовлено у призначенні пенсії, спираючись на відсутність необхідного страхового стажу. При цьому, до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2011 року по 15.08.2019 року, з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року, оскільки оскільки підприємство - роботодавець не сплачувало за цей період страхових внесків. Позивач вважає таке рішення органу пенсійного фонду протиправним, тому й звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 26.09.2024 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/8967/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.10.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що 21.06.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 28.06.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №087 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 05.08.1991 - 01.12.1995, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58, а саме відсутня інформація про перейменування підприємства-роботодавця, що потребує уточнення. Отже, рішення від 28.06.2024 року №87 є правомірним. Також до загального стажу не враховано періоди роботи: з 01.02.2008 - 31.12.2010, 01.09.2011 - 18.08.2019, 01.07.2022 - 31.10.2023 та 01.01.2024 - 31.05.2024, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до органів Пенсійного фонду України.

07.11.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову відповідач вказав, що 21.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком. 28.06.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №87 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

21.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Станом на дату звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком позивачу виповнився 60 років.

З урахуванням Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №87 від 28.06.2024 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж ОСОБА_1 становить 17 років 08 місяців 07 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період з 05.08.1991 - 01.12.1995, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58, а саме відсутня інформація про перейменування підприємства-роботодавця, що потребує уточнення.

Не погодившись з рішенням від 28.06.2024 року №87, позивач оскаржив його в судовому порядку, звернувшись до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1058- ІV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2028 року по 31 грудня 2028 року - від 15 до 25 року (ч.3 ст. 26 Закону №1058).

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст.44 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті першої Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року № 13-1 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працював, зокрема, у період з 05.08.1991 року по 01.12.1995 року на Первомайському машинобудівному заводі імені 60 річчя СРСР.

У відповідності до оскаржуваного рішення, вказаний період роботи не зараховано до страхового стажу, оскільки відсутня інформація про перейменування підприємства-роботодавця, що потребує уточнення.

Проте такі обставини не є правовою підставою для не зарахування до страхового стажу позивача цього періоду роботи. Такі записи мав би внести роботодавець і позивач не може нести відповідальність через позбавлення права на зарахування відповідного страхового стажу для призначення пенсії.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачі не врахували, що не усі недоліки у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Щодо відсутності довідки про перейменування підприємства, то на переконання суду у разі необхідності витребування додаткових доказів про перейменування підприємства, то відповідач 2 мав би надати позивачу час для надання таких додаткових документів, а також не позбавлений права самостійно такі витребувати.

Пунктом 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, зі мінами) при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, серед іншого повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Також відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №87 від 28.06.2024 року.

На захист порушеного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05.08.1991 року по 01.12.1995 року на Первомайському машинобудівному заводі імені 60 річчя СРСР.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу при призначенні пенсії за віком періоди роботи з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року; з 01.09.2011 року по 15.08.2019 року; з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року; з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 працював в комунальному підприємстві "Первомайський міський водоканал" (КП "Первомайськводоканал", КП "Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства").

08.08.2024 року листом №12052-10885/Т-02/8-1400/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, повідомило, що через відсутність факту сплати страхових внесків роботодавцем за період з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2011 року по 15.08.2019 року, з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року не зараховано до страхового стажу.

Не погоджуючись із такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи вказаний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 113 Закону №1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Статтею 14 Закону № 1058-ІV передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону (ч. 1 ст. 15 Закону № 1058-ІV).

Згідно із ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-ІV страхувальник зобов`язаний: вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та зберігати ці дані протягом п`яти років після припинення їх сплати на паперових носіях та в електронному вигляді; подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 Закону № 1058-ІV).

За правилами статті 106 Закону № 1058-ІV у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків Законом № 1058-ІV покладено на страхувальника, тобто роботодавця.

Із наведеного слідує, що обов`язок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на Комунальне підприємство Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" (КП "Первомайськводоканал", КП "Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства").

Як вбачається із довідок про заробітну плату комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" № 3.3-30/Т-395 від 06.09.2024 року, №1 та №6 від 28.08.2024 року, КП Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" у період з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2011 року по 15.08.2019 року, з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року здійснювало нарахування позивачу заробітної плати, а також утримувало страхові внески.

Позивач у спірні періоди працював в комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал", що підтверджується також копією трудової книжки.

Отже, страхувальник КП Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" у період з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2011 року по 15.08.2019 року, з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року фактично не виконало обов`язку щодо слати до Пенсійного фонду України страхових внесків за застраховану особу - ОСОБА_1 .

Вказана обставина, на думку відповідача, позбавляє позивача права на зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2011 року по 15.08.2019 року, з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року.

Суд з таким висновком відповідача не погоджується, оскільки обов`язок сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України покладено на страхувальника, відтак, унаслідок невиконання КП Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" свого обов`язку позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2011 року по 15.08.2019 року, з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року, що порушує права позивача та суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а та постанові від 01.11.2018 року у справа № 199/1852/15-а.

Отже, суд зазначає, що наявність заборгованості КП Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" перед Пенсійним фондом України по страховим внескам, та відсутність факту перерахування страхових внесків роботодавцем, не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи позивача до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу для перерахунку пенсії період роботи позивача у КП Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2011 року по 15.08.2019 року, з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області призначити ОСОБА_1 пенсію, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення №87 від 28.06.2024 року, яким відмовлено у призначенні пенсії, судом на захист порушеного права позивача зобов`язано відповідача зарахувати до стажу не зарахований період роботи, що дає право на призначення пенсії.

Оскільки до компетенції суду не належить здійснення призначення/перерахунку пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд з метою ефективного та повного захисту прав позивачки, відповідно до частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.06.2024 року, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням того, що рішення про відмову в призначенні пенсії, яким позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів, винесено ГУ ПФУ в Харківській області, судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань саме з ГУ ПФУ в Харківській області.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код 14099344) про визнання протиправним рішення від 28.06.202024 № 87; зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №87 від 28.06.2024 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05.08.1991 року по 01.12.1995 року на Первомайському машинобудівному заводі імені 60 річчя СРСР.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у КП Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2011 року по 15.08.2019 року, з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.06.2024 року, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

8. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко