Справа № 160/23086/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/23086/24
Суддя І інстанції - Новікова І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №85 від 26.02.2024 року в частині відмови у зарахуванні до пільгового страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 на ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 20.03.2005 р. по 17.04.2005 р. та з 22.11.2005 р. по 26.08.2005 р.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 на ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 20.03.2005 р. по 17.04.2005 р. та з 22.11.2005 р. по 26.08.2005 р., що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з моменту первісного звернення, а саме з 19.02.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №85 від 26 лютого 2024 року щодо відмови в частині зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи на ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 20.03.2005 року по 17.04.2005 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, період роботи ОСОБА_1 на ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 20.03.2005 року по 17.04.2005 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 з 24 січня 2024 року перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з урахуванням зарахованого пільгового періоду його роботи на ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 20.03.2005 року по 17.04.2005 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Суд першої інстанції зазначив про, що позовні вимоги в частині призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 задоволенню не підлягають, так як вже є вирішеними в результаті чого було прийнято рішення Криворізького центрального об`єднаного управління ПФУ №85 від 23 травня 2024 року, яким ОСОБА_1 з 24 січня 2024 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з моменту первинного звернення. Зробив висновок суд першої інстанції і про те, що позовні вимоги щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду з 22.11.2005 року по 26.08.2007 року не підлягають задоволенню так як спір щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №1 спірного періоду (22.11.2005 року по 26.08.2007 року) відсутній через те, що зазначений період роботи позивача зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №1, що підтверджується розрахунок стажу позивача за формою РС-право станом на 26 вересня 2024 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а також неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення суду в оскаржуваній частині та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що період з 22.11.2005 року по 26.08.2007 року має бути зарахованим до пільгового стажу роботи позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а також неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що до пільгового стажу за Списком № 1 згідно довідки від 09.11.2023 № 1451-1869 не зараховано період з 20.03.2005 по 17.04.2005, оскільки не надано наказ по підприємству про продовження дії атестації робочих місць за умовами праці працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с.40).

За принципом екстериторіальності, заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №85 від 26 лютого 2024 року, позивачеві повідомлено про наступне

«Відмова про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 19.02.2024. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Вік заявника 51 рік.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Форма довідки затверджена додатком 5 до Порядку.

Страховий стаж особи становить 35 років 9 місяців 8 днів ( в тому числі додаткові роки Список № 1-7 років ).

Пільговий стаж на роботах за списком №1 становить 7 років 6 місяців 14 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

До пільгового стажу за Списком №1 згідно довідки від 09.11.2023 №1451-1869 не зараховано періоди:

- з 20.03.2005 по 17.04.2005, оскільки не надано наказ по підприємству про продовження дії атестації робочих місць за умовами праці працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1;

- з 22.11.2005 по 26.08.2007, оскільки в довідці зазначена посада змінний майстер дільниць плавильних, заливальних (розливальних), кокільно-заливальних, термообробка литва та обрубних відділень і дільниць ливарного виробництва. Постановою №36 від 16.01.2003 передбачені майстри дільниць, старші майстри дільниць плавильних, заливальних (розливальних), кокільно-заливальних, термообробка литва та обрубних відділень і дільниць ливарного виробництва.

Працює.

Відмовити в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки заявник не набув необхідного пільгового стажу.

Право на пенсійну виплату набуде 26.11.2025.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує» (а.с.41). Також, судом встановлено та учасниками справи не заперечується, що рішенням Криворізького центрального об`єднаного управління ПФУ №85 від 23 травня 2024 року, ОСОБА_1 з 24 січня 2024 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Позивач, не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №85 від 26 лютого 2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №85 від 26.02.2024 року, відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача періоду роботи з 20.03.2005 по 17.04.2005, відповідач-2 вказує на те, що позивачем не надано наказ по підприємству про продовження дії атестації робочих місць за умовами праці працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (а.с.41).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а зробила висновок, який у відповідності до частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковим для врахування під час розгляду аналогічних спорів, про те, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи те, що відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зарахування до пільгового стажу за списком №1 періоду роботи позивача з 20.03.2005 по 17.04.2005 року.

Зважаючи на те, що відповідачем-2 протиправно не зараховано до пільгового стажу за списком №1 періоду роботи позивача з 20.03.2005 по 17.04.2005 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №85 від 26.02.2024 року, та, як наслідок необхідності його скасування.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 на ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 22.11.2005 р. по 26.08.2005 р., що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №85 від 26.02.2024 року, до пільгового стажу за Списком №1 згідно довідки від 09.11.2023 №1451-1869 не зараховано період, зокрема, з 22.11.2005 по 26.08.2007, оскільки в довідці зазначена посада змінний майстер дільниць плавильних, заливальних (розливальних), кокільно-заливальних, термообробка литва та обрубних відділень і дільниць ливарного виробництва. Постановою №36 від 16.01.2003 передбачені майстри дільниць, старші майстри дільниць плавильних, заливальних (розливальних), кокільно-заливальних, термообробка литва та обрубних відділень і дільниць ливарного виробництва..

Відповідно до частини 5 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Зважаючи на те, що позивач у позовній заяві ставить вимоги щодо зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу періоду його роботи на ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 22.11.2005 року по 26.08.2005 року, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги апеляційної скарги про необхідність зобов`язання зарахувати до пільгового стажу період його роботи з 27.08.2005 року по 26.08.2007 року є безпідставними так як ці вимоги позивачем у позовній заяві не заявлялися.

При цьому, як вбачається з картки РС-право станом на 26 вересня 2024 року період роботи позивача з 22.11.2005 року по 26.08.2007 року, зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №1, що підтверджується розрахунком стажу позивача за формою (а.с.44-45).

Зважаючи на те, що період з 27.08.2005 року по 26.08.2007 року зараховано позивача до стажу роботи за Списком №1 та, як наслідок цей період роботи ввійшов до стажу роботи для розрахунку пенсії позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача у цій частині позовних вимог не порушено, як наслідок і підстав для задоволення позову у цій частині не має.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 у справі № 18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №687/1539/16-а та від 4 лютого 2020 року у справі №320/7969/17.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун