Справа № 380/25207/24
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

09 квітня 2025 рокусправа № 380/25207/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Драганчук О.В.,

за участю:

представника позивача Зелик Б.Б.,

представника відповідача Мандзиняк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулась до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ), в якому просить:

визнати дії Головного управління ДПС у Львівській області при винесені останнім податкової вимоги від 25 вересня 2023 року № 0-1301 протиправними, а саму податкову вимогу від 25 вересня 2023 року № 0-1301 скасувати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на те, що оскаржувана вимога про сплату податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору є безпідставною та необґрунтованою, оскільки зазначене податкове зобов`язання позивачем було погашено самостійно після його виникнення, а відтак у відповідача не було підстав для виставлення вказаної податкової вимоги. Зазначає, що внаслідок виставлення вказаної вимоги зазначені податкові зобов`язання у вигляді податку на доходи фізичних осіб та військового збору безпідставно набули статусу податкового боргу, який було стягнуто з позивача в судовому порядку. Відтак з метою захисту своїх прав позивач звернулась до суду із цим позовом.

У позовній заяві позивач також просила поновити строк на звернення до суду та розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судовому засіданні.

Суд ухвалою від 23.12.2024 відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Відповідач 06.01.2025 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до п.2 Розділу ІІ Порядку №610 податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: - узгодженого грошового зобов`язання; - непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. Податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу (пункт 1 розділу III Порядку №610). Податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» (абзац перший пункту 6 розділу IV Порядку №610).

Позивач 21.01.2025 подала відповідь на відзив, у якій зазначила, що відповідачем було неправомірно видано податкову вимогу, якою відповідачем передбачено повторне стягнення сум податків, які вже були сплачені позивачем.

Ухвалою від 27.03.2025 визнано поважними причини пропуску строку та поновлено строк звернення із позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

Ухвалою від 28.03.2025 призначено справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін на 09 квітня 2025 року. Зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області надати до суду інтегровану картку платника податку ОСОБА_1 та конкретизований розрахунок податкової заборгованості, на підставі якої було складено оспорювану податкову вимогу від 25 вересня 2023 року № 0-1301 з покликанням на підстави її виникнення. Зобов`язано ОСОБА_1 надати в судове засідання оригінали доказів погашення податкової заборгованості, на підставі якої було складено оспорювану податкову вимогу від 25 вересня 2023 року № 0-1301.

Відповідач 04.04.2025 подав клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що у зв`язку з надходженням ухвали суду від 23.12.2024 №380/25207/24, контролюючим органом було виключено з обліку в ІКП ІКС «Податковий блок» оскаржувану суму боргу. У зв`язку з відсутністю в ІКП ІКС «Податковий блок» податкового боргу, згідно ст. 60 ПК України податкова вимога від 25.09.2023 №0-1301 вважаються відкликаною.

У судовому засіданні 09.04.2025 відповідач підтримав заявлене клопотання про закриття провадження у справі, а також надав до суду витребувану інтегровану картку платника податку ОСОБА_1 .

Представник позивача проти задоволення клопотання не заперечив.

При розгляді клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про закриття провадження у справі суд виходить із такого.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

За змістом позовних вимог позивач оскаржує податкову вимогу Головного управління ДПС у Львівській області від 25 вересня 2023 року № 0-1301.

Згідно з підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України), податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з пунктами 59.1-59.4 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 60.1 статті 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно з пунктами 60.2-60.3 статті 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі. У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Відповідно до норм Розділу VI Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 р. № 610, податкова вимога вважається відкликаною: у день, протягом якого відбулося самостійне погашення суми податкового боргу платником податків або органом стягнення у повному обсязі; з дня прийняття податковим органом рішення про скасування податкової вимоги; з дня надходження до платника податків податкової вимоги, яка містить зменшену податковим органом або за рішенням суду, що набрало законної сили, суму податкового боргу, визначену в раніше направленій податковій вимозі; у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі.

З матеріалів справи, зокрема з інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 судом встановлено, що відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи від 31.03.2023 №6637 позивачу було нараховано податкове зобов`язання у розмірі 42 172,96 грн по податку на доходи фізичних осіб та по військовому збору в розмірі 12 651,56 грн. На вказані податкові зобов`язання загальною сумою 54 819,52 грн було виставлено податкову вимогу від 25.09.2023 №0-1301.

Водночас, 31.08.2024 та 30.09.2024 контролюючим органом було виключено з інтегрованої картки платника податку зазначену заборгованість, яка й була підставою для винесення оскаржуваної вимоги. Станом на 30.09.2024 заборгованість з податку на доходи фізичних осіб та по військовому збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, відсутня.

Таким чином, податкова вимога від 25 вересня 2023 року № 0-1301 у сумі 54 819,52 грн, є відкликаною у розумінні підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України.

Зважаючи на викладене та враховуючи те, що оскаржувана податкова вимога є відкликаною в зв`язку з внесенням до інтегрованої картки платника податку суми погашеної заборгованості, тобто відповідачем виправлено оскаржувані порушення та відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання протиправним рішення, а тому провадження у справі належить закрити на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною другою статті 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на те, що провадження у справі закрито на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України, суд дійшов висновку про повернення позивачу суму сплаченого судового збору.

Окрім цього, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч.2 ст.239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 238, 239, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в :

клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

Повернути ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з бюджету сплачений судовий збір у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною вимогою не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідних положень КАС України шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.04.2025.

СуддяЧаплик Ірина Дмитрівна