Справа № 520/1892/25
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 квітня 2025 р. справа № 520/1892/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , серія та номер паспорту НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.3, під.2, пов.2, Держпром, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 як науково-педагогічним працівником з інвалідністю II групи право на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» № 1977-ХІІ від 13.12.1991 в розмірі 80% від сум заробітної плати наукового (науково- педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування (внески) з 15.08.2012;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо непереведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» № 1977-ХІІ від 13.12.1991 в розмірі 80% від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуван ня» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування (внески);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з 26.08.2024 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» № 1977-ХІІ від 13.12.1991 в розмірі 80% від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування (внески);

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 26.08.2024 як науково-педагогічному працівнику з інвалідністю II групи відповідно до Закону України «Про наукову та науково - технічну діяльність» № 1977-ХІІ від 13.12.1991 в розмірі 80% від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визнача ється відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування (внески), з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову вказано, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач зазначає, що з 15.08.1992 обіймав посади науково-педагогічних працівників та, враховуючи час навчання в аспірантурі з 02.10.1995 по 01.10.1998, ще з 15.08.2012 набув право на пенсію за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" №1977-ХІІ від 13.12.1991, який втратив чинність 16.01.2016. Таким чином, через незаконні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування дійсного стажу роботи на момент набуття такого стажу, позивач не встиг скористатись своїм правом на пенсію наукового працівника, до втрати чинності Законом №1977-ХІІ від 13.12.1991. Зазначене стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачем надано до суду відзив, в якому зазначено, що пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

26 серпня 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перевести його на пенсію по інвалідності відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" №1977-ХІІ від 13.12.1991.

Листом відповідач від 09.09.2024 №26271-27794/3-03/8-2000/24 повідомив позивача, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.20217 №2148-VIII статтю 37 Закону України и "Про наукову та науково-технічну діяльність" викладено в наступній редакції "Пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюються відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

а правилами ч.ч. 1-3 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» №1977-XII (в редакції, чинній на час призначення пенсії) держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років. До досягнення віку, встановленого цим абзацом, право на пенсію за віком мають чоловіки - наукові (науково-педагогічні) працівники 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування (внески).

Відповідно до ч.21 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» №1977-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) науковим (науково-педагогічним) працівникам, які визнані інвалідами I, II і III груп, призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії наукового (науково-педагогічного) працівника незалежно від віку за наявності стажу наукової роботи, передбаченого частиною другою цієї статті, та страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а особам із числа інвалідів з дитинства - незалежно від часу встановлення інвалідності.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку; 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Відповідно до п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі по тексту - Порядок №22-1), заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Згідно з п.1.8 Порядку №22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

За п.2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).

Отже, переведення особи з одного виду пенсії на інший здійснюється на підставі поданої такою особою відповідної заяви та доданих документів.

Як встановлено вище, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Позивач вважає, що має право на призначення пенсії по інвалідності за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» №1977-ХІІ з 15.08.2012, проте, через незаконні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування страхового стажу з 01.03.2010 по 30.09.2011, з 01.04.2012 по 28.02.2015, з 01.05.2015 по 31.05.2015, не мав можливості звернутися за призначенням такої пенсії.

Суд вважає такі посилання позивача безпідставними, оскільки станом на 15.08.2012 (дата, з якої позивач вважає, що набув право на отримання пенсії за Законом №1977-XII) не підлягає врахуванню страховий стаж з 16.08.2012 по 28.02.2015, з 01.05.2015 по 31.05.2015, який позивач не набув на момент виникнення спірних правовідносин.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що позивач звертався до пенсійного органу із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший з 15.08.2012 та відповідач відмовляв у такому переведенні саме з підстав відсутності необхідного страхового стажу.

Судом встановлено, що 26 серпня 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перевести його на пенсію по інвалідності відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" №1977-ХІІ від 13.12.1991.

Згідно із статтею 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 № 1977-ХІІ (далі - Закон № 1977-ХІІ) держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування (внески).

Пенсія науковим (науково-педагогічним) працівникам відповідно до цього Закону призначається з дня звернення за призначенням пенсії та за умов звільнення з посади наукового (науково-педагогічного) працівника, за винятком осіб, які працюють за строковим трудовим договором (контрактом), що укладений після досягнення пенсійного віку.

Заява про призначення (перерахунок) пенсії та інші необхідні документи подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері пенсійного забезпечення, або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Перелік необхідних документів та порядок їх подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері науки.

16.01.2016 Закон № 1977-ХІІ втратив чинність на підставі Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26.11.2015 № 848-VIII (далі - Закон № 848-VIII).

Відповідно до статті 37 Закону № 848-VIII пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов до висновку, що що оскільки позивач вже отримує пенсію, призначену згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підстави для повторного призначення пенсії згідно з Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність" відсутні.

Принагідно, суд зазначає, що , що у разі незгоди з видом отримуваної пенсії позивач був наділений правом оскаржити дії відповідача до суду у 2012-2013 роках, проте своїм правом не скористався.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , серія та номер паспорту НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.3, під.2, пов.2, Держпром, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 10 квітня 2025 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ