Справа № 420/10011/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 квітня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Караван Р.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.04.2025 через засоби поштового зв`язку звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (зареєстроване канцелярією суду 07.04.2025), у якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) в частині невиплати, військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткової винагороди передбаченої п. 1-2 Постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року, за періоди з 05.07.2024 року по 30.08.2024 року, 05.09.2024 року - 05.10.2024 року, 07.10.2024 року - 07.11.2024 року, 10.12.2024 року - 18.03.2025 року (216 календарних діб), як військовослужбовцю, що проходив стаціонарне лікування та перебував у відпустках для лікування за висновками військово-лікарських комісій у зв?язку із отриманим пораненням/травмою тяжкого ступеню яка за причинно-наслідковим зв?язком є такою що пов?язана із захистом Батьківщини.

зобов?язати Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суми невиплаченої додаткової винагороди передбаченої п. 1-2 Постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року, за періоди з 05.07.2024 року по 30.08.2024 року, 05.09.2024 року - 05.10.2024 року, 07.10.2024 року - 07.11.2024 року, 10.12.2024 року - 18.03.2025 року (216 календарних діб), як військовослужбовцю, що проходив стаціонарне лікування та перебував у відпустках для лікування за висновками військово-лікарських комісій у зв?язку із отриманим пораненням/травмою тяжкого ступеню яка за причинно-наслідковим зв?язком є такою що пов?язана із захистом Батьківщини.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, виходячи з наступного.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини 3 якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Вказаний висновок сформовано в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Частиною 1 та 2 статті 233 КЗпП України (в редакції після 19.07.2022) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

До 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України № 260 від 07 червня 2018 року (далі - Порядок) до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану

Згідно з пунктом 8 Розділу І Порядку грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Відповідно до пункту 10 Розділу XXXIV Порядку накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Судом враховується, що додаткова винагорода повинна виплачуватись в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату. При цьому, позивачу було достеменно відомо про перебування останнього на стаціонарному лікуванні та відповідну протиправну на його думку бездіяльність відповідача.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Отже під час отримання щомісячного грошового утримання позивачу було достеменно відомо про ненарахування та не виплату спірної додаткової винагороди.

Позовні вимоги стосуються перерахунку та виплати позивачу додаткової винагороди за періоди з 05.07.2024 року по 30.08.2024 року, 05.09.2024 року - 05.10.2024 року, 07.10.2024 року - 07.11.2024 року, 10.12.2024 року - 18.03.2025 року.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 04.04.2025, тобто з пропуском встановлено строку звернення до адміністративного суду щодо вимог, які стосуються періодів з 05.07.2024 року по 30.08.2024 року, 05.09.2024 року - 05.10.2024 року, 07.10.2024 року - 07.11.2024 року.

Суд критично ставиться до наведених у позовній заяві доводів позивача про те, що він не встиг звернутися до адміністративного суду, через поранення які є вкрай тяжкими, також слід зазначити, що в/ч яка мала б виплачувати грошове забезпечення (в/ч НОМЕР_2 МОУ), довготривалий час годувала обіцянками здійснення відповідних виплат. Вважає,що він пропустив процесуальний строк з поважних причин, що не залежали від його дій. Спочатку через тяжку травму/поранення після якої перебував на лікуванні та довготривалому відновленні (на підтвердженні до даного позову долучаються відповідні медичні документи), в подальшому через дії посадових осіб в/ч НОМЕР_2 МОУ.

Як сам зазначає позивач у своєму позові, останній з 30.07.2024 перебував у відпустці для лікування після поранення. На стаціонарному лікуванні після початку відпусток з 30.07.2024 знов потрапив 10.10.2024 та перебував там до 31.10.2024. З 18. 12.2024 знов перебуває у відпустці для лікування після поранення.

Вказані обставини свідчать, що у даному разі відсутні поважні причини пропуску строку з заявленими позовними вимогами, якими можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Перебування у відпустці для лікування не може бути визнано судом як об`єктивно непереборні обставини, які перешкоджали своєчасно звернутись до суду з вказаним позовом.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Таким чином, наведені позивачем в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду щодо періодів з 05.07.2024 року по 30.08.2024 року, 05.09.2024 року - 05.10.2024 року та 07.10.2024 року - 07.11.2024 року не можуть бути визнані судом поважними, а тому вказана заява задоволенню не підлягає.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною 6 статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду щодо вимог за періоди з 05.07.2024 року по 30.08.2024 року, 05.09.2024 року - 05.10.2024 року та 07.10.2024 року - 07.11.2024 року та докази поважності причин його пропуску.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу строк - 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у визначений строк.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Роман КАРАВАН