Справа № 295/13049/24
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23.08.2024 року, а також закрити провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що постановою №661 від 23.08.2024 року на нього накладено штраф в сумі 17 000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 з указаною постановою не погоджується, вважає її такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам з огляду на наступне. Так, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто керівником структурного підрозділу районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який не наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, що визначені статтею 235 КУпАП, зокрема, й за ст. 210 КУпАП. Відомості про те, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 виконував обов`язки керівника під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у оскаржуваній постанові відсутні. На переконання позивача, розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено неповноважною особою, що є підставою для скасування постанови. Окрім цього, належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт не перебування ОСОБА_1 на військовому обліку станом на дату складання оскаржуваної постанови відповідачем під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не надано, оскільки до протоколу не було надано витягів з інших державних реєстрів як того вимагає. Посилання в протоколі №661 від 21.08.2024 року на те, що факт не перебування позивача на військовому обліку було встановлено за допомогою АІЕС «Оберіг» не є належними та допустимими доказами. Більше того, відповідачем не було надано даних щодо порядку функціонування системи «Оберіг» та інформації про те, які відомості містить чи повинна містити така система, хто саме наповнює таку систему. Оскаржувана постанова не містить інших даних про те на підставі чого було встановлено, що позивач не перебуває на військовому обліку.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.09.2024 року у зазначеній справі відкрито провадження, розгляду якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень представник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 є відокремленим підрозділом відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та здійснює свою діяльність на підставі Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. З огляду на зазначене, твердження позивача, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 не наділений повноваженнями проводити розгляд таких справ є однозначно безпідставним. Представник відповідача окремо звернув увагу на те, що позивач не притягувався до адміністративної відповідальності за не перебування на військовому обліку, а притягнули його до відповідальності саме за невиконання обов`язку про уточнення персональних (облікових) даних у визначений законодавством строк, що є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. У додатках до позовної заяви ОСОБА_1 зазначив документ «військовий квиток», проте додаток не є копією військового квитка, а являється обліково-послужною карткою, яка не є військово-обліковим документом військовозобов`язаного, а є лише карткою, яка містить інформацію про проходження ним військової служби. Позивач не надав до суду саме копію військового квитка, який ймовірно є втраченим. Під час перебування позивача 21.08.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 було проведено перевірку на предмет виконання обов`язку щодо уточнення останнім своїх персональних даних у визначений строк. Відповідно до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформація щодо уточнення гр. ОСОБА_1 своїх персональних (облікових) даних відсутня. Позивач зазначив, що не виконав даного обов`язку у зв`язку з великими чергами та за сімейними обставинами, тому відповідно не має ні витягу з ЦНАП, ні інформації в застосунку Резерв+, які б свідчили про уточнення даних. Також власноруч про це зазначив у повідомленні на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до змісту якого повідомив, що ним не виконано вимог законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію щодо уточнення своїх персональних (облікових) даних протягом визначених 60 днів. Інші записи про уточнення даних у визначений законом спосіб та строк в ЄДРПВР відсутні, про що свідчить роздруківка з ЄДРПВР (АІТС «Оберіг»), яка додавалась до протоколу. Зазначивши у повідомленні номер військово-облікового документу, самого документу позивач не пред`явив у зв`язку з його відсутністю. Таким чином, зазначене свідчить про невиконання обов`язку позивачем щодо уточнення своїх персональних (облікових) даних у визначений законом строк.

У своїх додаткових поясненнях позивач звертав увагу суду на те, що військово-обліковий документ є у нього в наявності та виданий ще у 1987 році, що свідчить про безпідставність посилання відповідача на даний факт та притягнення його до відповідальності, зокрема, за порушення абз. 2 п. 22 Порядку. Зазначення в постанові, що позивач не перебуває на військовому обліку в жодному ТЦК та СП є неправдивою інформацією, оскільки з військово-облікового документу не вбачається, що він був знятий з обліку. ОСОБА_1 додатково зазначив, що з 2019 року отримує пенсію по інвалідності та працює, тобто його дані містяться, зокрема, і в Реєстрі застрахованих осіб та Державному реєстрі фізичних осіб платників податків. Таким чином, інформацію, яку на думку відповідача не оновив позивач, він мав отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді. Більше того, відповідачем не надано даних, що ним взагалі здійснювалася така перевірка наявності даних позивача в інших реєстрах шляхом електронної інформаційної взаємодії.

Ухвалою суду від 11.04.2025 задоволено заяву представника відповідача та з огляду на наведені у ній обставини, керуючись ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 261 КАС України, поновлено процесуальний строк для подання відзиву.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 21.08.2024 оператором ВВО та БССЗ старшим солдатом ОСОБА_2 складено протокол №661 про адміністративне правопорушення, за фактом того, що 21.08.2024 о 09 год. 15 хв. гр. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 з метою постановки на облік військовозобов`язаних, однак на вимогу надати документ про уточнення у встановлений законодавством строк своїх персональних (облікових) даних через ЦНАП або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у районному (міському) ТЦК та СП позивач зазначив, що ним не виконано даного обов`язку, відповідно такий документ відсутній. Про що також свідчить заповнене власноручне повідомлення. Тобто ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме абзац сьомий частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", пункт 22 Постанови КМУ №560, оскільки не виконав обов`язок щодо уточнення своїх персональних (облікових) даних у визначений строк, чим вчинив адміністративне правопорушення в особливий період, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 16).

У протоколі про адміністративне правопорушення позивач розписався про отримання його копії, а про те, що він повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, який відбудеться о 09 год. 00 хв. 23.08.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 кабінет №10. Окрім цього, у графі протоколу «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу» ОСОБА_1 послався на великі черги та за сімейними обставинами. До протоколу додавались копії паспорту громадянина України та РНОКПП ОСОБА_1 , роздруківка з АІТС «ОБЕРІГ».

Також до відзиву була додана копія письмового повідомлення ОСОБА_1 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що ним на виконання вимог законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не виконано обов`язку щодо уточнення своїх персональних (облікових) даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України №3633-ІХ (18.05.2024) через великі черги, за сімейними обставинами.

23.08.2024 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №661 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. Зі змісту постанови убачається, що 21.08.2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою постановки на облік військовозобов`язаних. Перевіривши інформацію за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо уточнення громадянином своїх персональних (облікових) даних, встановлено, що такий не перебуває на військовому обліку в жодному ТЦК та СП та відповідно інформація щодо уточнення даних у визначений законом строк в базі відсутня. На вимогу надати документ, що підтверджує уточнення ОСОБА_1 у визначений законом строк своїх персональних (облікових) даних через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, останній зазначив, що не зміг вчасно оновить дані за сімейними обставинами, великі черги. Теж саме зазначив у повідомленні на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.08.2024 року та в своїх поясненнях до протоколу. Даних про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку в ЄДРПВР не знайдено. Таким чином, зазначене свідчить про невиконання обов`язку ОСОБА_1 щодо уточнення своїх персональних (облікових) даних у визначений законом строк. Позивач розписався в оскаржуваній постанові про одержання її другого примірника.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 9 КУпАП надано визначення адміністративного правопорушення (проступку), яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Абзацом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон 3543-ХІІ) визначено що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Абзацом 5 частини 1 статті 1 Закону 3543-ХІІ передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 р. Даним Указом постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У свою чергу, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідними Законами вносились зміни до даних Указів, на підставі яких продовжено дію воєнного стану та загальну мобілізацію.

Таким чином, із 24 лютого 2022 р. в Україні триває особливий період.

Відповідно до частини восьмої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Кабінетом Міністрів України затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки від 23.02.2022 р. №154 (далі - Положення). Відповідно до пункту 1 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначається Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі Порядок).

Пунктом 2 та 3 Порядку визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Законодавством про мобілізаційну підготовку та мобілізацію з метою військового обліку, цілей оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації встановлено обов`язок військовозобов`язаних, призовників та резервістів щодо уточнення у визначений строк (з 18.05.2024 р. по 16.07.2024 р.) своїх персональних (облікових) даних через мобільний додаток «Резерв+», центри надання адміністративних послуг або через територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Так, відповідно до положень абзацу сьомого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закону № 3543-XII) військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з пунктом 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі-Порядку), резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі Закон № 3633-IX) встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

У свою чергу, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Оскільки законодавством передбачено, що громадяни зобов`язані перебувати на військовому обліку, то очевидним є те, що положення Законів щодо уточнення персональних (облікових) даних передбачає, що громадянин, дотримуючись обов`язку щодо перебування на військовому обліку, перебуває на військовому обліку та має виконати інший обов`язок - щодо уточнення даних.

Частиною другою статті 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що склад адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності, виражається в тому, що маючи обов`язок уточнити протягом 60 днів (з 18.05.2024 по 16.07.2024 року) свої персональні (облікові) дані, останній у визначений законодавством строк та в один із запропонованих йому способів цього не зробив.

Тож, ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а саме вимоги ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII, абз.7 ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII, п. 22 Порядку чим, відповідно, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Щодо посилання позивача на примітку з КУпАП (Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами. (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи), то слід зазначити, що отримання певних видів персональних даних, а саме адреси проживання та номеру мобільного телефону, держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від інших органів центральної влади не передбачається Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». На це також звертає увагу заступник Міністра оборони України з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації у своєму листі (додаток до відзиву).

Також суд не погоджується із думкою позивача, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено неповноважною особою.

Зокрема, процедуру оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення визначає Інструкція зі складання ТЦК та СП протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 № 3 (далі - Інструкція № 3).

Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 3 протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пункт 2 розділу І Інструкції № 3 передбачає, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1), передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з пунктом 12 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення.

Думка ОСОБА_1 про те, що правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення наділені виключно керівники територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є власним трактуванням позивача змісту пункту 12 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, проте останнє повністю спростовується змістом згаданого Положення в цілому.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в той час як ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених ним позовних вимог.

За встановлених у справі обставин суд вважає, що оскаржувана постанова №661 від 23.08. 2024 винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції відповідної статті КУпАП, у зв`язку з чим позовна заява підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 210-1, 235, 245, 251, 280, 283 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 72-77, 121, 122, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Залишити постанову №661 від 23.08.2024 по справі про адміністративне правопорушення без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 11.04.2025.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя