Справа № 420/8776/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/8776/24
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Дата і місце ухвалення 18.10.2024р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення середнього заробітку за весь час невиплати суми розрахунку та одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в правоохоронних органах,-

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому з урахуванням зміни позовних вимог, поданої 21.04.2024року, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Одеській області України №201 о/с від 15.02.2024року, про звільнення з посади старшого сержанта поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Одеського районну управління поліції №2 Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 ;

- провести зміну формулювання причини звільнення старшого сержанта поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Одеського районного управління поліції №2 Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 на підставі ч.1. ст. 38 Кодексу законів про працю України в зв`язку із виходом на пенсію за вислугою років;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час невиплати суми розрахунку починаючи з 15.02.2024 року сума буде розрахована після отримання відповідної довідки від Головного управління Національної поліції України в Одеській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Одеській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в правоохоронних органах.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду через пропуск строку звернення до суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення з Головного управління Національної поліції України на його користь середнього заробітку за весь час невиплати суми розрахунку, починаючи з 15.02.2024 року та про стягнення з Головного управління Національної поліції України в Одеській області на його користь одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в правоохоронних органах.

Справу в цій частині позовних вимог направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року справу №420/8776/24 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення з Головного управління Національної поліції України на його користь середнього заробітку за весь час невиплати суми розрахунку, починаючи з 15.02.2024 року та про стягнення з Головного управління Національної поліції України в Одеській області на його користь одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в правоохоронних органах прийнято до розгляду суддею.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо невиплати середнього заробітку за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 15.02.2024 року по 25.02.2024 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні з 15.02.2024 року по 25.02.2024 року у розмірі 7049 грн. 50 коп. (сім тисяч сорок дев`ять гривень 50 коп. з урахуванням грошової компенсації у розмірі податку на доходи фізичних осіб, утриманого з даної суми грошового забезпечення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У поданій апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що спеціальним законодавством врегульовано правове становище осіб, які проходять військову службу, у тому числі, порядок, умови проходження та звільнення зі служби, порядок та умови оплати праці, зокрема: Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон України № 2262), Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 року № 393 (далі - Порядок № 393), Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі - Закон України № 2011), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення № 114), Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року № 499 (далі - Інструкція № 499). Разом з тим, як зазначає апелянт, вказаними нормативними актами не врегульовано порядок виплати грошового забезпечення особам за час затримки розрахунку.

Апелянт зазначив, що наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 затверджено Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок № 260). Згідно пункту 13 розділу І Порядку № 260 виплата грошового забезпечення поліцейським та здобувачам ЗВО здійснюється щомісяця з 25 числа по останній день місяця за поточний місяць. Виплата грошового забезпечення поліцейським поліції охорони здійснюється щомісяця до 07 числа за минулий місяць. При прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно (пункт 15 розділу І Порядку № 260).

Апелянт звернув увагу на те, що Порядком № 260 не передбачено проведення розрахунку з особою одразу після звільнення/в день звільнення, проте відповідно до чинного законодавства, Порядку № 260, грошове забезпечення кожному поліцейському нараховується щомісяця з 25 числа по останній день місяця за поточний місяць.

Також апелянт зазначив, що фінансування поліції здійснюється за рахунок державного бюджету України. Головним розпорядником грошових коштів які виділяються для виплати поліцейським: грошового забезпечення, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку є Національна поліція України (надалі-НПУ). Тобто, Головне управління Національної поліції в Одеській області отримує кошти від Національної поліції України один раз у місяць за запитом. З огляду на, що у ГУНП, як у органу державної влади, відсутні на рахунках кошти для виплати грошового забезпечення. Виходячи з зазначеного відповідний структурний підрозділ - УФЗБО ГУНП в Одеській області до 18 числа кожного місяця звертається з відповідним листом до НПУ та замовляє необхідну кількість грошей для відповідних виплат.

Крім того апелянт вказав, що позивача звільнено з органів поліції згідно наказу ГУНП в Одеській області № 201 о/с з 15.02.2024. Відповідно до листа УФЗБО ГУНП в Одеській області від № 14/1412 від 13.08.2024 року, що був наданий до суду першої інстанції, з ОСОБА_1 було проведено остаточний розрахунок при звільненні у лютому 2024 року (на підтвердження зазначеного до суду було надано докази остаточного розрахунку з позивачем та платіжну інструкцію № 46669, якою було списано кошти з ГУНП в області). Апелянт зазначив, що з додатків до вищезазначеного листа вбачається, що саме 24 лютого 2024 року з ОСОБА_1 було проведено остаточний розрахунок при звільненні, у сумі: 8 213,57 грн. у відповідності до чинного законодавства. Тобто, 24.02.2024 з рахунку Головного управління було списано кошти у сумі 101 845 778,39 грн., з яких у відповідності до відомості на виплату грошового забезпечення за лютий 2024 року 8 213,57 грн. надійшли ОСОБА_1 . Дата списання коштів з рахунку ГУНП підтверджується електронною печаткою ГУ ДКС в Одеській області, яка наявна на платіжній інструкції № 46669 від 23.02.2024.

Враховуючи зазначене апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції про період затримки виплати повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 , а саме: з 15.02.2024 року по 25.02.2024 року є помилковими, оскільки 24.02.2024 року кошти, у тому числі для остаточного розрахунку з апелянтом, були списані з рахунків Головного управління.

З огляду на зазначене апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 р. та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції позивачем у справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржувалась, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.140.2024 року в межах доводів і вимог апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15.02.2024 року № 201 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В день звільнення 15.02.2024 року з позивачем Головним управлінням Національної поліції в Одеській області не був проведений повний остаточний розрахунок при звільненні, що не заперечується сторонами у справі.

У листі Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Одеській області від 13.08.2024 року № 14/1412 «Про надання інформації» зазначено, що остаточний розрахунок з ОСОБА_1 був проведений у лютому 2024 року.

У підтвердження цього відповідач надав до суду платіжну інструкцію № 46669 від 23.02.2024 року, розрахункові листи за лютий 2024 року, згідно яких позивачу підлягало виплаті грошове забезпечення у сумі 8 213,57 грн. та 5401,60 грн. Також відповідач надав відомості Головного управління Національної поліції в Одеській області на виплату грошового забезпечення за лютий 2024 року, згідно яких виплаті ОСОБА_1 підлягало 8 213,57 грн. та 5401,60 грн.

Згідно наданої відповідачем платіжної інструкції № 46669 від 23.02.2024 року, перерахування від Головного управління Національної поліції в Одеській області на карткові рахунки грошового забезпечення за лютий 2024 року відбулось 24.02.2024 року, що підтверджується відміткою Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області «оплачено» 24.02.2024 року.

Звертаючись до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що відповідач у день звільнення не провів з ним остаточний розрахунок, а тому з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку відповідно до ст. 16 КЗпП України.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на його користь середнього заробітку за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні з 15.02.2024 року по 25.02.2024 року у розмірі 7049 грн. 50 коп. (сім тисяч сорок дев`ять гривень 50 коп. з урахуванням грошової компенсації у розмірі податку на доходи фізичних осіб, утриманого з даної суми грошового забезпечення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, однак вважає помилковими визначений судом період, за який підлягає стягненню середній заробіток, та визначену судом суму до стягнення, з огляду на наступне:

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII).

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону №580-VIII).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Частинами 2 та 3 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року за № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок № 260).

Відповідно до п. 3 Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 15 розділу I Порядку № 260 визначено, що у разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17 зазначено про те, що під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем.

В свою чергу питання щодо строків розрахунку при звільненні поліцейського, а також питання щодо виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку не врегульовані положеннями Закону України «Про Національну поліцію» і Порядку №260, а тому при вирішенні цього питання підлягають застосуванню приписи КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум.

Отже, при відсутності спору про розмір виплачуваних при звільненні сум, роботодавець повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення із ним розрахунку з боку роботодавця.

Відповідно до правової позиції, сформованої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Конституційний Суд України у рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 зазначив, що для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

За обставин даної справи, позивач був звільнений зі служби в поліції згідно наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15.02.2024 року № 201 о/с, а тому відповідно до ст. 116 КЗпП України відповідач повинен в день звільнення, а саме 15.02.2024 року, здійснити виплату всіх належних йому сум. Однак цього відповідачем здійснено не було.

З наданих до суду доказів, а саме, платіжної інструкції № 959 від 13.02.2024 року, встановлено, що 14.02.2024 року з рахунку Головного управління Національної поліції в Одеській області було здійснено перерахування на карткові рахунки додаткової винагороди за лютий 2024 року, в тому числі і ОСОБА_1 у розмірі 5401,60 грн.

В свою чергу згідно відомості Головного управління Національної поліції в Одеській області про виплату грошового забезпечення за лютий 2024 року, позивачу до виплати також належало 8213,57 грн. Вказану суму грошового забезпечення відповідач мав виплатити позивачу 15.02.2024 року, тобто у день звільнення, однак згідно платіжної інструкції № 46669 від 23.02.2024 року, грошове забезпечення на картковий рахунок позивача було перераховано лише 24.02.2024 року, що підтверджується відміткою Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області «оплачено» від 24.02.2024 року.

Таким чином за положеннями ст. 117 КЗпП України ОСОБА_1 має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Враховуючи викладене судова колегія вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області по виплаті йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та наявності підстав для зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на його користь середній заробіток за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні.

В свою чергу з огляду на положення частини 3 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої день звільнення вважається останнім днем служби, а також положення п. 15 розділу I Порядку № 260, згідно яких у разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно, колегія суддів вважає, що датою, з якої починається період затримки розрахунку, за який позивачу підлягає виплаті середній заробіток, є 16.02.2024 року, тобто наступний день після його звільнення зі служби в поліції. В свою чергу середній заробіток згідно ст. 117 КЗпП України підлягає виплаті по день фактичного розрахунку. Днем фактичного розрахунку в даному випадку є день перерахування грошових коштів з рахунку Головного управління Національної поліції України в Одеській області на картковий рахунок позивача, а саме 24.02.2024 року, що підтверджується наданою відповідачем платіжною інструкцією № 46669 від 23.02.2024 року.

Суд першої інстанції при вирішенні даної справи не врахував положень частини 3 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 15 розділу I Порядку № 260, а тому дійшов помилково висновку, що кількість днів затримки розрахунку позивача при звільненні складає 10 днів з 15.02.2024 року по 23.02.2024 року, що призвело до помилкового розрахунку суми середнього заробітку, яка підлягає стягненню на користь позивача у справі.

В даному періодом затримки розрахунку позивача при звільненні є період з 16.02.2024 року по 23.02.2024 року включно і складає 8 днів.

Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 №100 (далі - Порядок №100) передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати (крім обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки УФЗБО ГУНП в Одеській області про доходи ОСОБА_1 № 601 від 10.04.2024 року, розмір грошового забезпечення позивача за останні два місяці перед звільненням (15.02.2024 року), а саме - за грудень 2023 року та січень 2024 року склав 41 944,71 грн. Кількість днів служби у вказаний період 62 календарних дні. Середньоденна заробітна плата позивача згідно даної довідки становила 704,95 грн. (41 944,71 грн. / 62 дні (фактична кількість відпрацьованих робочих днів 59,5) = 704,95 грн.).

З огляду на зазначене виплаті позивачу підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 5639,60 грн. (8 днів х 704,95 грн. = 5639,60 грн.).

З огляду на допущену судом першої інстанції помилку при визначенні періоду затримки відповідачем розрахунку при звільненні позивача, а також при визначенні суми середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача на коритсь ОСОБА_1 , колегія суддів доходить до висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції, шляхом виключення мотивів, з яких судом першої інстанції визначено період затримки розрахунку при звільненні та розмір середнього заробітку, та визначити мотиви за цією постановою, які викладені судом апеляційної інстанції, а також визначити, що на користь позивача підлягає виплаті середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 16.02.2024 року по 23.02.2024 року у сумі 5639,60 грн., з відрахуванням податків та зборів.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року змінити.

Виключити мотиви, з яких судом першої інстанції визначено період затримки розрахунку при звільненні та розмір середнього заробітку, та визначити мотиви за цією постановою, які викладені судом апеляційної інстанції.

Абзац третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року викласти в наступній редакції:

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні з 16.02.2024 року по 23.02.2024 року у розмірі 5639,60 грн. (п`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять гривень 60 коп.) з відрахуванням податків та зборів та з урахуванням грошової компенсації у розмірі податку на доходи фізичних осіб, утриманого з даної суми грошового забезпечення».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді О.А. Шевчук А.Г. Федусик