Справа № 420/34408/24
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 31.10.2024 засобами поштового зв`язку звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (зареєстрований канцелярією суду 06.11.2024), у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення № 81 від 30.10.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код в ; місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83), яке полягає у відмові здійснення перерахунку та зарахування стажу за період роботи відповідно трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 12.08.1987 року, з 05.08.1987 року по 30.08.2001 рік, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код в ; юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500; поштова адреса: вул. Варшавська, 3-Б, смт Макарів, Київська область, 08001), зарахувати до стажу період роботи відповідно трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 12.08.1987 року, з 05.08.1987 року по 30.08.2001 рік, та здійснити з 23.10.2024 року, відповідний перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83) та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код в ; юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500; поштова адреса: вул. Варшавська, 3-Б, смт Макарів, Київська область, 08001), солідарно по 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) з кожного на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з заявою щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме зміна страхового стажу. Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.10.2024 № 81 їй відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною страхового стажу набутого до 01.01.2004 за відсутністю правових підстав, а саме неможливості врахувати період роботи з 05.08.1987 по 30.08.2001. Позивач вважає прийняте рішення таким, що порушує його право на соціальний захист, не відповідає приписам чинного законодавства та принципу верховенства права, тому таке рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області належним чином та своєчасно повідомлялось про встановлений ухвалою суду від 07.11.2024 строк для подання відзиву на позовну заяву, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа відповідачу в його електронний кабінет. Згідно довідки, ухвалу суду від 07.11.2024 Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області було доставлено до електронного кабінету 08.11.2024. Відзив на адміністративний позов у встановлений судом строк до суду не надходив. Станом на час розгляду справи від відповідача не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з поданим позовом не погодилось. У поданому до суду відзиві зазначає, що ним правомірно винесено рішення від 30.10.2024 №81 у зв`язку з відсутністю підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи: з 05.08.1987 по 30.08.2001 згідно записами № 2-6 трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки у записі №9 про звільнення з 14.09.2010 печатка з зазначеною назвою підприємства (АТ «Білицька меблева фабрика») не відповідає підприємству про прийняття на роботу (ВАТ«Білицька меблева фабрика»). З 31.08.2001 страховий стаж зараховано згідно індивідуальних відомостей застрахованої особи (ОК-5). Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних -записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Щодо стягнення судового збору повідомляємо, що згідно з ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 23.10.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з заявою щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме зміна страхового стажу.

Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Головним управлінням Одеській області відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною страхового стажу набутого до 01.01.2004, про що винесено рішення від 30.10.2024 №81, яким визначено про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи:

- з 05.08.1987 по 30.08.2001 згідно записами № 2-6 трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки у записі №9 про звільнення з 14.09.2010 печатка з зазначеною назвою підприємства (АТ «Білицька меблева фабрика») не відповідає підприємству про прийняття на роботу (ВАТ«Білицька меблева фабрика»). З 31.08.2001 страховий стаж зараховано згідно індивідуальних відомостей застрахованої особи (ОК-5).

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Частиною 2 ст. 26 Закону № 1058-IV встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі по тексту Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частинами 1-3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Необхідно зазначити, що до 01 січня 2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений (далі - Порядок №637).

Відповідно до ч. 3 Постанови №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, відомості якої підлягають врахуванню при визначенні стажу роботи особи.

Як вбачається з матеріалів справи до трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 дата заповнення 12.08.1987 внесено записи № 2-9 щодо періоду роботи з 05.08.1987 по 14.09.2010 в АТ «Білицька меблева фабрика».

Як свідчить запис № 2 від 05.08.1987 позивач прийнята на роботу в цех № 3 Білецької меблевої фабрики фаніровшицей 3 розраду після закінчення училища, наказ 132-к від 12.08.1987.

Відповідно до запису № 3 від 30.07.1990 позивачу присвоєно 4 розряд облицювальника, наказ 118к від 23.07.1990.

Згідно запису № 4 від 01.06.1993 державне підприємство Білицька меблева фабрика перетворена у відкрите акціонерне товариство «Білецька меблева фабрика», наказ № 1 від 01.06.1993.

Згідно запису № 5 від 01.09.1993 позивач переведена облицювальницею 4-го розряду цеху № 3 АТ «Б.М.Ф.», наказ № 36 від 3.09.1993.

Відповідно до запису № 6 від 31.08.2001 позивача переведено прибиральницею в цех № 2, наказ № 47к від 31.08.2001.

Згідно запису № 7 від 25.10.2001 позивача переведено комплектувальницею-пакувальницею в цех № 3, наказ № 57-к від 25.10.2001.

Відповідно до запису № 9 від 14.09.2010 позивача звільнено у зв`язку зі скороченням штату (п. 1 ст. 40 КЗпП України), наказ № 40-к від 14.09.2010.

Суд зауважує, що записи в трудовій книжці позивача № 2-6 та № 7-9 узгоджуються між собою, не мають розриву, містять відомості щодо посади позивача, щодо розпорядчих документів, на підставі яких вчинено відповідний запис, відповідну печатку відділу кадрів Акціонерного товариства "БІЛИЦЬКА МЕБЛЕВА ФАБРИКА" та підпис відповідальної особи. Таким чином, можна дійти висновку про їх достовірність та достатність для врахування при визначенні стажу роботи позивача.

При цьому, суд зауважує, що з 31.08.2001 страховий стаж зараховано згідно індивідуальних відомостей застрахованої особи (ОК-5), тобто після вказаної дати наявні записи щодо суми заробітної плати, з якої сплачується єдиний соціальний внесок (ЄСВ) під час роботи позивача в Акціонерному товаристві "БІЛИЦЬКА МЕБЛЕВА ФАБРИКА".

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Вказані висновки суду відповідають сталій правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права, які висловлені у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17, від 21.02.2018 у справі №687/975/17, від 26.06.2019 у справі №607/4243/17.

Враховуючи зазначене вище, спірний період роботи з 05.08.1987 по 30.08.2001, який підтверджений записами в трудовій книжці має бути включений до страхового стажу позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування Рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 30.10.2024 №81 року про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії для зміни страхового стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що саме «орган, що призначає пенсію» (за спірних правовідносин ГУ ПФУ в Одеській області з огляду на те, що саме цей орган здійснював розгляд заяви позивача) повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону №1058 передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, враховуючи, що відповідач як уповноважений орган не надав оцінку всім періодам роботи позивача та не перевірив дотримання інших умов для призначення пенсії, зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву з урахуванням висновків суду є достатнім способом захисту з метою відновлення прав позивача.

Отже суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивача зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 1788 від 23.10.2024, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_1 від 12.08.1987 року з 05.08.1987 року по 30.08.2001 рік, з урахування висновків суду.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 23 частини першої статті 4 КАС України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд зазначає, що вимога про визнання протиправним акта, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), які є наслідком протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про задоволення основної позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 81 від 30.10.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке полягає у відмові в здійсненні перерахунку та зарахуванні стажу за період роботи відповідно трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 12.08.1987 року, з 05.08.1987 року по 30.08.2001 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 1788 від 23.10.2024, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 12.08.1987 року з 05.08.1987 року по 30.08.2001 рік, з урахування висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 .

Відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10; ідентифікаційний код в .

Відповідач-2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ідентифікаційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН