Справа № 200/1277/25
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року Справа№200/1277/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 з 26 липня 2022 року, тобто дати внесення відомостей про кримінальне провадження № 000053 Конотопським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області по день виключення ОСОБА_2 з особового складу відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 24 березня 2023 року № 37о/с;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду чоловіка військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_2 з 26 липня 2022 року, тобто дати внесення відомостей про кримінальне провадження № 000053 Конотопським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області по день виключення ОСОБА_2 з особового складу відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 24 березня 2023 року № 37о/с, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168.

Позовні вимоги вмотивовано приписами пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, яким передбачено відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, включати осіб, які безвісно відсутні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом для надання відзиву не скористався, ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана адресатом 08 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд».

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за даними свідоцтва про шлюб № НОМЕР_2 були подружжям.

Перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з 15 грудня 2014 року підтверджується витягами з наказів від 16 грудня 2014 року № 122, від 26 березня 2022 року № 74.

Згідно з витягом з наказу від 26 березня 2022 року № 74 ОСОБА_2 виключено з усіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю від нанесеного удару ворожої авіації, внаслідок якого він опинився під завалами під час виконання бойових завдань 26 березня 2022 року.

Листом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 09 серпня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до донесення від 26 березня 2022 року № 40/57/2/2/3-783 ОСОБА_2 загинув під час виконання бойового завдання.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 24 березня 2023 року № 68мтд припинено контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення ОСОБА_2 у зв`язку із загибеллю. Вказаним наказом визначено, що в період з 24 лютого 2022 року по 26 березня 2022 року безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Маріуполь Донецької області.

За витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що сформований станом на 19 липня 2023 року, ОСОБА_2 з 11 липня 2023 року вважається таким, що набув статусу особи, зниклої безвісті за особливих обставин, на підставі кримінального провадження № 000053 від 26 липня 2022 року, у рамках якого проводиться розшук.

Разом з тим згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» від 12 липня 2018 року № 2505-VIII ОСОБА_2 з 26 липня 2022 року вважається таким, що зник безвісти за особливих обставин (обчислюється з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи).

01 вересня 2023 року звернулася до командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із заявою про здійснення виплати грошового забезпечення.

Листом від 13 вересня 2023 року № 40/57/12-8038 відповідач відмовив у виплаті, оскільки за наказом від 26 березня 2022 року № 74 ОСОБА_2 вважається загиблим.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі № 200/6039/23 зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_2 з 26 липня 2022 року, тобто дати внесення відомостей про кримінальне провадження № 000053 Конотопським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області по день виключення ОСОБА_2 з особового складу відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 24 березня 2023 року № 37о/с, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» від 30 листопада 2016 року № 884.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідачем не надано доказів, які в установленому законодавством порядку встановлюють факт смерті.

Проте рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року у справі № 205/12789/24, яке набуло законної сили 22 березня 2025 року, оголошено померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який загинув під час захисту Батьківщини та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, вказавши дату його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті - м. Маріуполь Донецької області.

Отже, ОСОБА_2 втратив статус особи, зниклої безвісті за особливих обставин, та вважається померлим з 26 березня 2022 року.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, […].

Статтею 9 вказаного Закону регламентовано грошове забезпечення військовослужбовців.

Пункт 6 статті 9 Закону № 2011-XII підлягає застосуванню в редакції до внесення змін Законом від 08 жовтня 2024 року № 3995-IX, який набрав чинності 20 січня 2025 року та введено в дію 01 лютого 2025 року, оскільки редакція до внесення змін була чинною на день звернення ОСОБА_1 із заявою до командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про здійснення виплати грошового забезпечення, тобто станом на 01 вересня 2023 року.

Згідно з абзацом 1 пункту 6 статті 9 Закону № 2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. […].

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (абзаци 3, 4 пункту 6 статті 9 Закону № 2011-XII).

На виконання пункту 6 статті 9 Закону № 2011-XII прийнято Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 (далі - Порядок № 884).

На день розгляду справи редакція Порядку відповідає пункту 6 статті 9 Закону № 2011-XII до внесення змін.

За пунктом 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). […].

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації) (абзац 4 пункту 6 Порядку № 884).

Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання (пункт 7 Порядку № 884).

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, визначає Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» від 12 липня 2018 року № 2505-VIII (далі - Закон №2505 -VIII).

За статтею 1 вказаного Закону заявник - особа, яка подала заяву про розшук особи, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування; особа, зникла безвісти, - фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук; особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи (частина перша статті 4 Закону № 2505 -VIII).

За вказаними нормами ОСОБА_1 як дружина (перша черга на виплату) мала б право на виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 при збереженні ним статусу особи, зниклих безвісти за особливих обставин, разом з тим після офіційного визнання особи померлою статус зниклої безвісті припиняється.

Отже, відсутні підстави для задоволення позову на час ухвалення рішення у справі (після офіційного визнання особи померлою).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09 квітня 2025 року.

Суддя Ю.М. Льговська