Справа № 461/2719/25
Суддя: Кротова О. Б.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2719/25
Провадження №2-а/461/95/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

секретар судового засідання Басараб Д.Е.,

за участі:

представника позивача Баліцького О.Й.,

відповідача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

в с т а н о в и в:

07.04.2025 представник Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Горбонос І.К. звернулася до суду з адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 , в якому просить затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців.

В обґрунтування позову покликається на те, що 07.04.2025 о 13:21 год. згідно протоколу №МЛВ 000116 про адміністративне затримання за ч.2 ст.263 КУпАП працівниками Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області був виявлений та затриманий громадянин російської федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме ухилявся від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, у зв`язку з вчиненням правопорушення передбаченого ч.2 ст.203 КУпАП для з`ясування обставин справи та забезпечення своєчасного розгляду справи. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЛВ 002946 від 07.04.2025 за ч.2 ст.203 КУпАП громадянин російської федерації ОСОБА_3 перевищив дозволений строк перебування більш як на 30 днів, та проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Дії громадянина російської федерації ОСОБА_2 порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.203 КУпАП - перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився. Згідно пояснення відповідача, останній розуміє, що порушив адміністративне законодавство, перекладача не потребує, українську мову розуміє, свою провину визнає, прибув на територію України 01.05.2017 через ПП «Гоптівка» та до цього часу територію України не залишав з особистих обставин. Так, відповідач перебуває на території України без будь-яких документів для іноземця (посвідки, дозволу на імміграцію, довідки про звернення за захистом і т.д.), що дають право законно перебувати на території України, та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює. Документи, що посвідчують особу у іноземця відсутні. Таким чином, ОСОБА_3 перебуває в Україні у статусі нелегального мігранта. Відповідач, нелегально перебуваючи на території України, не має постійного місця проживання та місця праці, не має стабільного джерела доходів для свого існування. Відтак, існує ризик втечі громадянина російської федерації ОСОБА_2 та уникнення ним подальшого примусового видворення за межі території України. 07.04. Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській областіприйнято рішення про видворення відповідача. Беручи до уваги той факт, що відповідач проживав без документів та дозволів на право перебування на території України, був притягнутий до адміністративної відповідальності та до органів та підрозділів міграційної служби з заявою і документами необхідними для вирішення питання про продовження строку перебування або про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 08.04.2025 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Баліцький О.Й. позов підтримав, просив задоволити такий в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив. Зазначив, що від послуг безоплатної правової допомоги відмовляється, перекладача не потребує. Додатково пояснив, що прибув в Україну у 2017 році, та ще до початку війни у нього вкрали закордонний паспорт, з приводу чого до правоохоронних органів не звертався. На даний час він не працює, орендує житло у Львівській області. В 2022 році його помістили в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, в якому він пробув 1 рік. До міграційної служби з заявою про визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту він не звертався, оскільки жодних документів від нього не приймають.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що 07.04.2025 о 13:21 год. згідно протоколу №МЛВ 000102 про адміністративне затримання за ч.2 ст.263 КУпАП працівниками Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області був виявлений та затриманий громадянин російської федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчиненням правопорушення передбаченого ч.2 ст.203 КУпАП, з метою встановлення особи порушника та забезпечення своєчасного розгляду справи.

07.04.2025 головним спеціалістом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Кабаном Т.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЛВ 002946 за ч.2 ст.203 КУпАП відносно громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого 07.04.2025 о 14:49 год. встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_3 проживає на території України без документів на право проживання (перебування) в України.

07.04.2025 головним спеціалістом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Кабаном Т.А. прийнято рішення №000343 про примусове видворення з України громадянина російської федерації ОСОБА_2 , яке затверджене першим заступником начальника Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Іваночко І. Зі змісту вказаного рішення встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_3 прибув на територію України 01.05.2017 через ПП «Гоптівка» та до цього часу її межі не залишав і проживав без документів на право (перебування) на території України.

Таким чином, встановлено, що відповідач перевищив дозволений строк свого перебування на території України більше 90 днів протягом 180 днів, чим порушив п.2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ №150 від 15.02.2012.

Фактично відповідач ухилився від виїзду з України, не вживав заходів щодо оформлення легального перебування на території України, з заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Даних про те, що відповідач нелегально перебуваючи на території України, має постійне місце праці, стабільні джерела доходів для свого існування, в ході судового розгляду не встановлено. Відтак, існує ризик втечі чи переховування громадянина російської федерації ОСОБА_1 та уникнення ним подальшого примусового видворення за межі території України.

Частиною 1 статті 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Згідно положень ч.11 ст.289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Згідно п.f ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи у разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено законодавством та міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон), нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», паспортний документ іноземця - це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

У частині 3 статті 3 вказаного Закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

У відповідності до ч.ч.1, 3, 4 ст.30 зазначеного Закону, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

У процесі розгляду справи не встановлено даних про те, що відповідач визнаний біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю у громадянина російської федерації ОСОБА_1 право на виїзд з України та у зв`язку з існуванням ризику втечі іноземця, який тривалий період перебуває нелегально на території України, ризиком уникнення подальшого примусового видворення, встановлено наявність законних підстав для ухвалення рішення про затримання відповідача, з поміщеннямдо пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на 6 (шість) місяців, для ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Відтак, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ч.19 ст.289 КАС України за подачу позовних заяв, передбачених даною статтею, судовий збір не справляється, а отже підстав для розподілу витрат пов`язаних з розглядом справи не має, оскільки вони сторонами не були понесені.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 6, 14, 72-77, 90, 241-243, 245-246, 289, 371 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщеннямдо пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на 6 (шість) місяців, для ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 08.04.2025.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, , 79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, електронна адреса: ;

представник позивача: Горбонос Інна Костянтинівна, 79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, номер телефону: НОМЕР_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

відповідач: ОСОБА_1 , громадянин російської федерації, АДРЕСА_1 .

Суддя О.Б. Кротова