Справа № 520/4095/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 р. № 520/4095/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1. визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд.23, м. Черкаси, 18000, ) від 04.02.2025 №59 про відмову у призначенні пенсії, яким ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу;

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд.23, м. Черкаси, 18000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 01.06.1985 року по 20.06.1988 року, з 03.01.1991 року по 24.05.2001 року у СТОВ «Колос» с. Шелестове, Богодухівського (колишнього Коломацького) району, Харківської області, із урахуванням висновків суду;

3. стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд.23, м. Черкаси, 18000, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, прийнято рішення від 04.02.2025 №59 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

02.04.2025 до суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що управління у спірних правовідносинах діяло згідно чинного законодавства, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 26.02.2025 суд відкрив провадження у справі, призначив справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до положень статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач 27.01.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер. Можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 р. №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за № 339/35961. За правилами екстериторіальності Головного управління Пенсійного фонду України Пенсійний фонд України в Черкаській області визначене для її розгляду.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області винесено рішення від 04.02.2025 №59 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Підставою для відмови є неможливість зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача на посадах тракториста відповідно до довідки від 22.01.2025, оскільки посада зазначена в довідці(тракторист)не відповідає посаді відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 (тракторист-машиніст). Довідка потребує підтвердження первинними документами (акт перевірки).

У рішенні від 04.02.2025 №59 зазначено, що вік заявника 55 років, страховий стаж особи становить 37 років 2 місяці 1 день, в ході розгляду документів до страхового стажу зараховано всі періоди роботи, пільговий стаж позивача відсутній, не працює, підприємець, право на призначення пенсії відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заявник не має.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 04.02.2025 №59, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310 (надалі, також - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Встановлений взірець трудової книжки колгоспника, містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки (пункт 8 Основних Положень).

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1).

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (пункт 20). У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада: характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: зокрема, для трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

02.08.1993 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637.

Відповідно до пункту 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За змістом листа Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7 до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва.

Єдина назва професії тракторист-машиніст, запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.

До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста, тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення певного віку, а також наявність пільгового спеціального стажу.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 683/977/17, від 08.05.2018 у справі № 672/455/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до відомостей, наявних у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 , судом встановлено таке:

- у період з 01.06.1986 по 20.06.1988 позивач працював у колгоспі Червоний партизан на посаді тракториста;

- у період з 03.01.1991 по 24.05.2001 позивач працював у колгоспі Червоний партизан, який 18.02.1992 було реформовано в ССП Колос на посаді тракториста;

- у період з 11.06.2001 по 07.06.2004 позивач працював у СТОВ «Колос», який став правонаступником ССП Колос на посаді тракториста-машиніста;

- у період з 20.03.2007 по 07.12.2012 позивач працював у СТОВ «Колос на посаді тракториста-машиніста;

- у період з 05.03.2013 по 03.12.2013 позивач працював у СТОВ «Колос на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва;

- у період з 04.03.2014 по 26.11.2014 позивач працював у СТОВ «Колос на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва;

Відповідно до "Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016", затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986 №016, введеного в дію з 01.01.1987, та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, чинного на цей час, міститься професійна назва роботи "тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва" та "тракторист".

Суд зазначає, що необхідними умовами для призначення пенсії відповідно до п.п. 3 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є досягнення 55 років та наявність страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Судом встановлено, що на день звернення до суду з заявою про призначення пенсії позивач досяг 55 років. На підтвердження стажу роботи позивач надав трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_1 .

З оскаржуваного рішення пенсійного органу від від 04.02.2025 №59 вбачається, що відповідач взагалі не дослідив та не вказав підстави неврахування періодів роботи позивача з 01.06.1986 по 20.06.1988, з 03.01.1991 по 24.05.2001, як таких, що дають йому право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи та положення п.п. 3 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд вважає, що періоди роботи позивача з 01.06.1986 по 20.06.1988, з 03.01.1991 по 24.05.2001 мають бути зараховані як такі, що дають позивачу право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, оскільки в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 позивача містяться відомості щодо роботи позивача у вказані періоди на посадах "тракториста".

Відповідачем на спростування вказаних обставин не надано належних доказів.

Так, в оскаржуваному рішенні відповідач вказав лише щодо неможливості зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача на посадах тракториста відповідно до довідки від 22.01.2025, оскільки посада зазначена в довідці(тракторист) не відповідає посаді відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 (тракторист-машиніст). Довідка потребує підтвердження первинними документами (акт перевірки).

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із аналізу вказаних вище положень Порядку №637 слідує, що подання інших документів, окрім трудової книжки, для підтвердження трудового стажу з метою призначення пенсії здійснюється виключно у випадку, якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 та від 30.11.2018 у справі №235/4179/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить записи про періоди роботи на відповідній посаді з 01.06.1986 по 20.06.1988 та з 03.01.1991 по 24.05.2001.

Проте, суд зауважує, що відповідно до трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , позивача призначено на посаду тракториста 01.06.1986, а ні 01.06.1985, як зазначає позивач, отже в цій частині права позивача не порушено та позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо не врахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.06.1986 по 20.06.1988 та з 03.01.1991 по 24.05.2001 на посадах тракториста згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 .

Тобто, належними та допустимими доказами, а саме трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_1 , підтверджується, що позивач має право на включення до пільгового стажу періодів роботи на посадах тракториста з 01.06.1986 по 20.06.1988 та з 03.01.1991 по 24.05.2001.

З огляду на вказане, наявні підстави для визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 04.02.2025 №59 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки відповідачем не здійснено належну перевірку трудового стажу позивача, тому, з метою належного захисту прав позивача в даній частині позовних вимог, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 01.06.1986 по 20.06.1988, з 03.01.1991 по 24.05.2001, із урахуванням висновків суду.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

Квитанцією від 17.02.2025 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1211,20 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 04.02.2025 №59 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах , відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 01.06.1986 по 20.06.1988, з 03.01.1991 по 24.05.2001, із урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, місцезнаходження: вул. Смілянська, буд. 23,м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н,18002; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09.04.2025.

Суддя О.В. Пасечнік