Справа № 754/4373/25
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/233/25
Справа № 754/4373/25
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у особі свого представника - адвоката Зленка С.В. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Одночасно, до позовної заяви було додано заяву про поновлення пропущеного строку, яка обґрунтована тим, що представник позивача отримав лист ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.03.2025 з ідентифікатором доступу до виконавчого провадження та лише після цього позивач отримав змогу ознайомитись з виконавчим провадження та копією постанови №123 від 23.10.2024 року. А відтак вважає такий пропуск на оскарження постанов відбувся із поважних причин.

Ухвалою судді від 31.03.2025 позовну заяву було залишено без руху з наданням терміну для усунення її недоліків.

02.04.2025 на адресу суду представником позивача - адвокатом Зленком С.В. було направлено заяву про усунення недоліків, з доданою до неї оновленою заявою про поновлення пропущеного строку.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Змістом статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, причини пропуску строку звернення до суду, що викладені у позовній заяві, та в заяві про усунення недоліків, суд вважає їх неповажними, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до вимог ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто, десятиденний строк звернення до суду починає свій перебіг саме з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. У разі порушення такого строку та недотримання принципу юридичної визначеності зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що такий строк звернення до суду може бути обмеженим.

Так, згідно зі ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Суд звертає увагу позивача на те, що дотримання строку звернення до суду, не є формальним ставленням суду до учасників справи. Ігнорування або неправильне застосування строків звернення до суду, призведе до порушення принципу правової визначеності, як складової верховенства права та, відповідно не забезпечення належного відправлення правосуддя.

Як вже було зазначено судом, предметом даного спору є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.10.2024 року.

Разом з тим, до суду з даним позовом позивач звернувся лише 24.03.2025, тобто із значним пропуском десятиденного строку звернення до суду, передбаченого ч. 2 ст. 287 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову №123 було складено 23.10.2024 року, разом з тим, згідно копії виписки по рахунку ФОП ОСОБА_1 , 14.02.2025 з поточного рахунку позивача було списано кошти в розмірі 12 2118,37 з зазначенням підстав списання: Постанова №125, видана 23.10.2024, документ видав ІНФОРМАЦІЯ_3 та 19.02.2025 року було списано кошти у сумі 56 369,00 грн. на підставі ВП НОМЕР_1 з виконання виконавчого документу, постанови №123, документ видав ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме з 19.02.2025 позивачу стало відомо про списання з його рахунку коштів, згідно з ухваленю постановою №123, документ видав ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.10.2024, а посилання представника позивача на ту обставину, що ним було отримано лист від Деснянського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 12.03.2025 року, а тому лише тоді позивач мав змогу ознайомитись із виконавчим провадженням та копією постанови, суд оцінює критично та вважає що вказані представником позивача причини поважності пропуску вищезазначеного строку із моменту ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження та оскаржуваною постановою до часу звернення до суду з даним позовом не є поважними, у зв`язку з чим відсутні підстави для його поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вище вказане та беручи до уваги пропуск позивачем строку звернення до суду, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 160, 161, 169, 170, 241, 243, 248, 256, 293, 294, 295, 297 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на оскарження постанови постанови про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 10.04.2025.

Суддя: Т.А.Зотько