Справа № 580/2998/24
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 квітня 2025 року

м. Київ

справа №580/2998/24

адміністративне провадження №К/990/11723/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів: Юрченко В.П., Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державного підприємства «Уманський лікеро-горілчаний завод» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 у справі №580/2998/24 за адміністративним позовом Державного підприємства «Уманський лікеро-горілчаний завод» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 19.03.2025 надійшла касаційна скарга Державного підприємства «Уманський лікеро-горілчаний завод» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 у справі №580/2998/24

Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, Державне підприємство «Уманський лікеро-горілчаний завод» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просило:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №11022/23-00-07-02-01 форми «П», яким зменшено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в розмірі 1084406,00 грн;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11023/23-00-07-02-01 форми «Р», яким збільшено зобов`язань по податку на прибуток підприємств на суму 193933,00 грн за основним платежем та 19393,00 грн штрафної санкції;

3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11025/23-00-07-02-01 форми «Р», яким збільшено зобов`язань по земельному податку на суму 27668,87 грн за основним платежем та 2766,89 грн штрафної санкції;

4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11026/23-00-07-02-01 форми «ПС», яким збільшено зобов`язань по земельному податку на 1020,00 грн штрафної санкції;

5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11027/23-00-07-02-01 форми «Р», яким збільшено зобов`язань по податку на нерухоме майно на суму 13286,93 грн за основним платежем та 1328,69 грн штрафної санкції;

6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11028/23-00-07-02-01 форми «ПС», яким збільшено зобов`язань по податку на нерухоме майно на суму 1020,00 грн штрафної санкції;

7) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11029/23-00-07-02-01 форми «Р», яким збільшено зобов`язань по податку на нерухоме майно на суму 13098,86 грн за основним платежем та 758,95 грн штрафної санкції;

8) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11030/23-00-07-02-01 форми «ПС», яким збільшено зобов`язань по податку на нерухоме майно на суму 4080,00 грн штрафної санкції;

9) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11031/23-00-07-02-01 форми «Р», яким збільшено зобов`язань по акцизному податку на суму 3000,00 грн за основним платежем та 300,00 грн штрафної санкції;

10) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11032/23-00-07-02-01 форми «Р», яким збільшено зобов`язань по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) на суму 853045,00 грн за основним платежем;

11) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11034/23-00-07-02-01 форми «Р», яким збільшено зобов`язань по податку на додану вартість на суму 342140,00 грн за основним платежем та 34214,00 штрафної санкції;

12) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11035/23-00-07-02-01 форми «Р», яким збільшено зобов`язань по податку на додану вартість на суму 20744234,00 грн за основним платежем та 5186059,00 грн штрафної санкції;

13) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11036/23-00-07-02-01 форми «Р», яким застосовано адміністративний штраф у розмірі 9180,00 грн;

14) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №11029/23-00-07-02-01 форми «Р», яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 49,12 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 апеляційну скаргу Державного підприємства «Уманський лікеро-горілчаний завод» залишено без задоволення, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 залишено без змін.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме пункт 52-2 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України та без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 12.07.2023 по справі №420/15538/21, від 06.03.2023 по справі №160/24132/21, від 07.11.2024 по справі №440/15760/23, від 10.03.20223 по справі №640/27873/21, від 31.10.2024 по справі №420/1117/23, щодо того, що така перевірка не повинна була відбутися в силу закону. Також скаржником вчинено покликання на постанови Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №140/607/22, від 28.06.2023 у справі №160/7340/22, від 18.06.2024 у справі №200/1769/22, від 07.11.2024 у справі №320/277/22 та від 13.11.2024 у справі №320/38193/23.

Щодо реальності господарських операцій і надання документів на їх підтвердження скаржником вчинено посилання на постанови Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №812/9439/13-а, від 24.01.2018 у справі №2а-19379/11/2670, від 19.11.2019 у справі №826/487/16.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Скаржником не доведено подібність правовідносин у справах, не взято до уваги, що судові рішення суду касаційної інстанції ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення.

Слід зауважити, що судом апеляційної інстанції відхилено посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду щодо процедури проведення перевірки, оскільки вищезазначені судові рішення прийнято Верховним Судом за інших обставин справи та правовідносин, а тому, викладені в них висновки не підлягають застосуванню при вирішенні спору у даній справі, так як у цих справа відсутня обставина перенесення терміну проведення перевірки та проведення самої перевірки після закінчення дії карантину.

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, посилань на практику Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.

При цьому скаржником не доведено подібність правовідносин у справах та не обґрунтовано, в чому саме полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права по кожному епізоду (оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню).

Посилання скаржника на порушення судами норм процесуального права не підміняють визначення підстав касаційного оскарження та також не можуть вважатися належним правовим обґрунтуванням касаційної скарги у розумінні частини 4 статті 328 цього Кодексу.

Верховний Суд зауважує, що невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328 та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано та не обґрунтовано дану підставу касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відтак, скаржнику слід викласти передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України.

Відповідно до частини 4 статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору. До касаційної скарги також додаються її копії відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга подається до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Державним підприємством «Уманський лікеро-горілчаний завод» не надано документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позов було подано у 2024 році. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою - 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційну скаргу надіслано через систему «Електронний суд». Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, скаржнику слід сплатити 48448,00 грн судового збору (3028,00 грн * 10 * 200% * 0,8) та надати до суду оригінал платіжного документа.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс. р-н/22030102. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UA0026007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328-330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Уманський лікеро-горілчаний завод» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 у справі №580/2998/24 залишити без руху.

Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду