Справа № 947/21887/24
Суддя: Літвінова І. А.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/947/7/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Літвінової І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Скоропуда С.О.,

представника позивача Дударенка С.В.,

представника відповідача Ткачова А.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу № 947/21887/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2024 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить постановити рішення, яким: скасувати постанову № 1395 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від «02» липня 2024 року, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що у червні 2024 року він самостійно, за власною ініціативою, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою оформлення відстрочки на підставі пункту 10 частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», про що надав до вказаної установи відповідну заяву з додатками. Довідкою від 27 червня 2024 року за № 6025 підтверджено надання позивачу відстрочки на строк до 12.08.2024, тобто до кінця воєнного стану.

При оформленні відстрочки відповідачем були перевірені данні, перевірено оновлення військових даних позивачем, (застосунок Резерв+ позивачем використовується ще до початку звернення по оформленню відстрочки), ніяких зауважень з боку працівників до позивача не було, у розшуку позивач не знаходився, повістки не отримував, медичний огляд не проходив, оскільки за новим законодавством, а саме, відповідно до п. 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби. Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом.

02.07.2024 року позивач рухався власним автомобілем та був зупинений співробітником патрульної служби. При перевірці документів його було повідомлено поліцейським про те, що за даними застосунку у його планшеті, відносно позивача є відкрите адміністративне провадження за № 1395 від 21.03.24 року за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, щодо несвоєчасного проходження чергового медичного огляду. Позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 де співробітниками відповідача були вже складені протокол та постанова.

02.07.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , було винесено постанову № 1395 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до постанови, відповідачем по справі установлено несвоєчасне проходження позивачем чергових медичних оглядів, та постановлено накласти на нього штраф у сумі 17000 грн.

На пояснення з боку позивача щодо обставин справи, а саме що: військові дані оновлено вчасно; було оформлено відстрочку та під час цього не було ніяких претензій; повістки він не отримував; штраф у розмірі 17000 грн. введено в дію лише з 19 травня 2024 року та закінчилися в будь-якому разі на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачених статтею 38 КУпАП, - з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 ніякого реагування не було.

Позивач також зазначив, що у березні 2024 року діяли інші розміри штрафів та згідно з статтею 210 КУпАП за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку передбачалася відповідальність у виді накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; а повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягло за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 850 грн. до 1700 грн.

Окрім того, як зазначає позивач, з 21.03.2024 по 02.07.2024 минуло вже більше ніж три місяці, при цьому, оскільки було відкрито справу відносно конкретно позивача, правопорушення під триваюче не підпадає, ніяких дій направлених на притягнення позивача до відповідальності у передбачений законом термін, з боку відповідача здійснено не було (направлення повістки, об`явлення у розшук, тощо). Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді) (ст. 38 КУпАП).

Позивач переконаний, що під час складання протоколу та постанови відповідачем не було перевірено можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, з метою не застосування положення статті 210, що передбачено приміткою до ст. 210 КУпАП.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Літвіновій І.А.

Провадження у цивільній справі № 947/21887/24 відкрито ухвалою судді від 23.07.2024 року. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

06.08.2024 року до суду надійшов відзив відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на позов ОСОБА_1 (вхід. № 47374). У відзиві сторона відповідача посилалась на необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , вважаючи їх такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. Відповідач наполягав на тому, що позивача було правомірно притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП України та в межах строків притягнення до відповідальності, оскільки виявлення вказаного правопорушення відбулось 02.07.2024 року і тривало безперервно до моменту його виявлення відповідачем.

Ухвалою суду від 03.09.2024 року поновлено відповідачу строк на надання відзиву на позов, прийнято відзив на позов, змінено порядок розгляду справи на загальний позовний, та призначено підготовче судове засідання.

В ході судового засідання, яке відбулось 16.12.2024 року, постало питання щодо витребування від ІНФОРМАЦІЯ_1 до огляду у судовому засіданні особової справи військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 16.12.2024 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_5 особову справу військовозобов`язаного ОСОБА_1 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Дударенко С.В. позов підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 адвокат Ткачов А.В. заперечував проти задоволення позову.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 .

02.07.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 було винесено постанову № 1395 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до постанови, відповідачем по справі установлено несвоєчасне проходження позивачем чергових медичних оглядів, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП та постановлено накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Доказом, що підтверджує дані обставини, є постанова, копія якої додано до матеріалів справи, та копія протоколу № 1395 від 02.07.2024 року (до постанови), складеного відносно позивача та копія документу щодо ознак вчинення адміністративного правопорушення № 1395 від 21.03.24 року.

В ході судового засідання судом було оглянуто витребувані ухвалою суду з канцелярії Київського районного суду м. Одеси до огляду справи № 947/24460/20 та № 947/35978/23. Оглядом яких встановлено наступне.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року у справі за № 947/24460/20, суд задовольнив заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опіку. Визнав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , недієздатною та ухвалив встановити над нею опіку, призначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . Строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 недієздатною, визначено у два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2023 року по цивільній справі № 947/35978/23 продовжено строк дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 27 жовтня 2021 року по справі за № 947/24460/20.

Абзацом 2 частини 1 пункту 10 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі-закон № 2232-XII) передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Оскільки такий термін складав 60 днів, за прикінцевими та перехідними положеннями закону 3633-IX, згідно із якими протягом 60 днів з моменту набрання ним чинності, тобто до 16 липня, то той, хто стоїть на військовому обліку зобов`язаний був уточнити облікові дані.

Як відомо, окремого визначення, що ж таке «уточнити» немає в законодавстві України. З теоретичної точки зору її можна розуміти як: уточнити дані, тобто актуалізувати ті, які вже є у реєстрі «ОБЕРІГ»: адреса проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні дані. Тобто перелік не є вичерпним.

Уточнення є вимогою ситуативною. За новим законом щодо мобілізації такий строк був встановлений до 16 липня. Також цим законом визначено обов`язкове уточнення даних протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України. Часто замість «уточнити» використовується термін «оновити», що не є синоніми, бо оновлення це надання інформації в разі змін, і це треба робити постійно.

Крім того, за правилами військового обліку (додаток 2 постанови № 1487 про порядок обліку) призовники, військовозобов`язані та резервісти мають протягом семи днів повідомляти орган, де вони стоять на обліку (ТЦК та СП, СБУ чи розвідоргани) про зміни персональних даних. Повний перелік персональних даних визначений статтею 7 Закону України «Про реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Загалом - 42 види даних. Тому, зі зміною хоча б одного з них, протягом семи днів особа має їх оновити. Інакше є підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку.

Згідно приписів частини 1 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). За ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

У червні 2024 року позивач самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою оформлення відстрочки на підставі пункту 10 частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та надав відповідну заяву та додатки. Відповідно із довідкою від 27 червня 2024 року за № 6025 відстрочку було надано на строк до 12.08.2024 року.

При оформленні відстрочки відповідач повинен був перевірити данні, зокрема, - оновлення військових даних позивачем.

Відповідно до п. 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби. Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2024 р. на території України оголошено загальна мобілізація. Проведення мобілізації неодноразово продовжувалася.

У відповідності до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Таким чином, з 24.02.2024 року по сьогодні на території України діє особливий період.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП входить до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідач, приймаючи оскаржувану постанову стверджував, що позивач порушив правила військового обліку в умовах особливого періоду. Порушення правил полягало в несвоєчасному оновленні військово-облікових даних у термін, що визначений п. 2 розділу 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 11.04.24 р. № 3633-ІХ. На цій підставі відповідач дійшов висновку про наявність в діях позивача складу триваючого адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

У свою чергу позивач стверджував, що положення ч. 3 ст. 210 КУпАП не можуть бути до нього застосовані, оскільки 21.03.2024 року норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало, вина позивача відсутня, а тому відсутній склад правопорушення.

В преамбулі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі № 3633-ІХ) визначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Метою прийняття Закону № 3633-ІХ заявлено удосконалення процедур мобілізації, питань проходження військової служби, а також функціонування військових формувань, у тому числі тих, на яких покладені мобілізаційні функції.

Введення Законом № 3633-ІХ обов`язку щодо оновлення кожним військовозобов`язаним своїх персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом, мало на меті удосконалення та, в першу чергу, полегшення роботи Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК), на які покладено функції, зокрема, з обліку військовозобов`язаних, проведення їх медичних оглядів та призову на військову службу. Самостійне оновлення військовозобов`язаним своїх персональних даних забезпечує ефективне функціонування системи військового обліку та значно економить час працівників ТЦК, який останні змушенні витрачати на розшук військовозобов`язаних, уточнення їх даних, замість того, щоб витрачати зусилля на виконання інших функцій, покликаних забезпечити ефективну обороноздатність держави.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги зазначеного абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, окрім тих, що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок), який набрав чинності 05.01.2023 року.

Відповідно до п. Порядку завданнями військового обліку є, зокрема, своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

При цьому, військовозобов`язаним було забезпечено можливість використання кількох варіантів оновлення своїх персональних даних на вибір, у тому числі і через електронний кабінет, що взагалі не потребує відвідання державних установ.

Закон України № 3696-IX від 09.05.2024 року, який вступив у дію з 19.05.2024 року, внесені зміни до цієї норми, відтепер відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період передбачена частиною 3 статті 210 КУпАП.

З аналізу зазначених вище трансформацій статті 210 КУпАП, суд дійшов висновку, що порушення військовозобов`язаним правил військового обліку визнавалось адміністративним правопорушенням і 21.03.2024 року, і 02.07.2024 року (день складання протоколу про адміністративне правопорушення і день прийняття оскаржуваної постанови), змінювались лише назва статті, її частина, яка передбачала відповідальність за таке правопорушення, та розмір санкції.

Суд виходить з того, що КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. В теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Суд приймає до уваги роз`яснення Міністерства юстиції України (письмово викладені у листі № 22-34-1465 від 01.12.2003 р.), згідно з якими триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Отже, характерною ознакою вчинення триваючого правопорушення є те, що час його вчинення не обмежується якимось моментом у часі або конкретною датою, а час його вчинення характеризується тривалим часовим періодом і завершується або припиненням правопорушення особою самостійно, зокрема виконання нею обов`язку, або притягненням її до відповідальності, або скасування закону, який визнає таке діяння правопорушенням.

Також протягом вчинення триваючого правопорушення може змінюватись його правова кваліфікація. Так, якщо у момент початку його вчинення вона могла визначатись однією нормою закону, то під час його вчинення законодавець шляхом внесення змін може змінити її назву, номер, частину, санкцію тощо.

Відтак, якщо дія (бездіяльність) особи на момент вступу в дію нового закону про відповідальність продовжує бути правопорушенням і особа продовжує його вчиняти (перебувати у стані вчинення правопорушення), то вона підлягає відповідальності на підставі закону, який є чинним на час продовження вчинення нею такого правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

На підставі викладеного, суд не погоджується з доводами позивача, про неможливість застосування положень ч. 3 ст. 210 КУпАП до правовідносин з порушення правил військового обліку, початок яких відбувся до набуття чинності Законом України № 2232-ХІІ 19.05.2024 р.

У цьому випадку не відбувається зворотної дії закону в часі, заборона якого зазначена у ст. 58 Конституції України і ч. 2 ст. 8 КУпАП, оскільки відповідальність настає за діяння, яке продовжує вчинятись і визнається правопорушенням також на день складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому. відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Оскільки оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена 02 липня 2024 року, тобто поза межами строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч. 7 ст. 38 КУпАП, та після виконання свого обов`язку позивачем, вона підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Аналізуючи дотримання відповідачем положень ст. 279, ст. 268 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у якій прийнято оскаржувану постанову, суд зазначає таке.

За приписами ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 1395 по справі про адміністративне правопорушення від «02» липня 2024 року, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.п. 1,7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І. А. Літвінова