Справа № 580/10901/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року справа № 580/10901/24
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасувати рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) в особі представника адвоката Конопатського О. О. з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.10.2024 № 75 про відмову у призначенні пенсії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період служби в органах внутрішніх справ з 30.06.1984 по 06.07.1991 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 про призначення пенсії за віком.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник вказав, що позивач має право на призначення пенсії за віком у зв`язку з наявністю відповідного стажу та досягненням відповідного віку. Позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, однак відповідач спірним рішенням відмовив у такому призначенні, не зарахувавши до страхового стажу, зокрема, період служби в органах внутрішніх справ з 30.06.1984 по 06.07.1991. Не погоджуючись з відмовою в призначенні пенсії, зазначив, що основним документом є трудова книжка. Факт проходження служби в органах внутрішніх справ з 01.10.1981 по 03.08.1994, відповідно і у спірний період з 30.06.1984 по 06.07.1991, підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 . Під час проходження служби в органах внутрішніх справ відомості про проходження служби вносилися до його послужного списку. Трудова книжка була видана позивачу після його звільнення зі служби в органах внутрішніх справ. Тому, вважає, що відповідач не мав підстав для відмови позивачу в призначенні пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області проти позову заперечило. У відзиві на позовну заяву, наданому до суду 03.12.2024, відповідач зазначив, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди служби в органах ВС з 30.06.1984 по 06.07.1991 згідно довідки від 23.09.2024 № 59, оскільки дані про період служби, зазначені в указаній довідці, не збігаються з періодами зазначеними в довідках № 397 від 10.07.2024, № 13/ л-69 від 07.05.2024 та виписок з наказів по МВС України № 188-л/с від 10.07.1991 та № 238-о/с від 03.08.1994, а саме відсутні накази (первинні документи) щодо призначення до УМС Тюменського облвиконкому, переведення та звільнення до УМС Ханти-Мансійського окрвиконкому. Зарахування даного періоду до страхового стажу згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 неможливо, оскільки трудова видана з порушенням з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме запис про початок служби внесено раніше ніж дата заповнення трудової книжки; крім того відсутній запис дати та номеру наказу на зарахування на службу. Всього страховий стаж позивача склав 25 років 7 місяців 20 дні. Тому зазначив, що рішенням Головного управління від 16.10.2024 № 75 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Головне управління вважає, що прийняте законне та обґрунтоване рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058. З урахуванням викладеного вважає позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими.

Ухвалою від 11.11.2024 суддя позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними паспорта НОМЕР_2 , виданим Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області.

Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 04.08.1994 позивач з 01.10.1981 по 03.08.1994 служив в органах внутрішніх справ (наказ УВС № 238 п/с від 03.08.1994) (а. с. 17).

Відповідно до довідки Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України від 10.07.2024 № 397 ОСОБА_1 дійсно був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та зарахований курсантом в Черкаське пожежно-технічне училище МВС СРСР (в подальшому Черкаське пожежно-технічне училище МВС СРСР імені М. С. Урицького) з 01 жовтня 1981 року (наказ ЧПТУ про прийняття на службу та зарахування на навчання від 01.10.1981 № 209 о/c) та з 01 липня 1984 року був направлений для подальшого проходження служби до УВС Тюменської області (наказ ЧПТУ про випуск від 25.06.1984 № 130 о/c) (а. с. 6 зворот).

Згідно з випискою з наказу начальника Черкаського пожежно-технічного училища МВС СССР імені М.С. Урицького від 25.06.1984 № 130 після закінчення навчання в училищі позивач був направлений для подальшого проходження служби до УВС Тюменської області з наданням відпустки на 30 діб (без урахування дороги) з 01.07.1984 (а. с. 7).

З листа Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 07.05.2024 № 13/Л-69 вбачається, що позивач відповідно до послужного списку особової справи на першу посаду в ОВС був призначений 01.08.1984 наказом УВС Тюменського облвиконкому, а до УВС Черкаської області прибув по переводу із УВС Ханти-Мансійського окрвиконкому 07.07.1991. Накази за цей період служби позивача в архівних документах ВРТЗІ ГУНП в Черкаській області відсутні (а. с. 8).

Відповідно до витягу з наказу УВС Черкаського облвиконкому від 10.07.1991 № 188 л/с капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 /М-926511/, який прибув по переводу із УВС Ханти-Мансійського окрвиконкому, призначено виконуючим обов`язки інженера відділу організаційно-стройової, військово-мобілізаційної роботи та цивільної оборони відділу пожежної охорони, УВС, з 07.07.1991 (а. с. 8 зворот).

Згідно з витягом з наказу УВС Черкаської обласної державної адміністрації від 03.08.1991 № 238 о/с капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 /М-926511/ звільнено за ст. 64 п. «Д» Положення /через службову невідповідність/ в запас Збройних Сил України (а. с. 9).

Відповідно до послужного списку ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.10.1981 по 03.08.1994 (а. с. 9 (зворот) 15). Зокрема, з послужного списку вбачається, що позивач 01.08.1984 був призначений на відповідну посаду в ОВС згідно з наказом УВС Тюменського облвиконкому від 11.08.1984 № 198 п/с.

З архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства внутрішніх справ України від 23.09.2024 № 59 вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.10.1981 (наказ Черкаського пожежно-технічного училища МВС СРСР від 01.10.1981 № 209 о/с) по 03.08.1994 (наказ УВС України в Черкаській області від 03.08.1994 № 238 о/с) (а. с. 16).

У жовтні 2024 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 09.10.2024 про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянуло заяву позивача та 16.10.2024 прийняло рішення № 75 про відмову у призначенні пенсії, яким відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України № 1058-IV у зв`язку із відсутністю страхового стажу (а. с. 6).

Зазначеним рішенням відповідач встановив, що страховий стаж позивача становить 25 років 07 місяців 20 днів. До страхового стажу не зараховано, зокрема, такий період роботи: період служби в органах ВС з 30.06.1984 по 06.07.1991 згідно довідки від 23.09.2024 № 59, оскільки дані про період служби, зазначені в даній довідці, не збігаються з періодами зазначеними в довідках № 397 від 10.07.2024, № 13/л-69 від 07.05.2024 та виписок з наказів по МВС України № 188-л/с від 10.07.1991 та № 238-о/с від 03.08.1994, а саме відсутні накази (первинні документи) щодо призначення до УМС Тюменського облвиконкому, переведення та звільнення до УМС Ханти-Мансійського окрвиконкому. Зарахування даного періоду до страхового стажу згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 неможливо, оскільки трудова видана з порушенням з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме запис про початок служби внесено раніше ніж дата заповнення трудової книжки; крім того відсутній запис дати та номеру наказу на зарахування на службу.

Таке рішення територіального органу Пенсійного фонду в частині не зарахування до страхового стажу періоду служби в ОВС з 30.06.1984 по 06.07.1991 позивач вважає протиправним, тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів в особі представника звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV визначає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Як встановив суд, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком. Відповідач прийняв рішення від 16.10.2024 № 75 про відмову у призначенні пенсії позивачу. До страхового стажу Головне управління не зарахувало період служби позивача в органах внутрішніх справ з 30.06.1984 по 06.07.1991.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача період його роботи в органах внутрішніх справ з 30.06.1984 по 06.07.1991 суд зазначає таке.

Так, підставою не зарахування до страхового стажу позивача вказаного періоду відповідач у спірному рішенні вказав те, що дані про період служби, зазначені в довідці від 23.09.2024 № 59, не збігаються з періодами зазначеними в довідках № 397 від 10.07.2024, № 13/л-69 від 07.05.2024 та виписках з наказів по МВС України № 188-л/с від 10.07.1991 та № 238-о/с від 03.08.1994, а саме відсутні накази (первинні документи) щодо призначення до УМС Тюменського облвиконкому, переведення та звільнення до УМС Ханти-Мансійського окрвиконкому.

Також зазначив, що зарахування спірного періоду до страхового стажу згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 неможливо, оскільки трудова видана з порушенням з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме запис про початок служби внесено раніше ніж дата заповнення трудової книжки; крім того відсутній запис дати та номеру наказу на зарахування на службу.

Суд врахував, що відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків. .

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58 (далі Інструкція № 58), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Як встановив суд ОСОБА_1 з 01.10.1981 по 30.06.1984 був зарахований курсантом в Черкаське пожежно-технічне училище МВС СРСР (в подальшому Черкаське пожежно-технічне училище МВС СРСР імені М. С. Урицького).

З 01.07.1984 позивач був направлений для подальшого проходження служби до УВС Тюменської області з наданням відпустки на 30 діб.

01.08.1984 позивач був призначений на першу посаду в ОВС наказом УВС Тюменського облвиконкому.

07.07.1991 позивач прибув до УВС Черкаської області по переводу із УВС Ханти-Мансійського окрвиконкому.

При цьому, відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 07.05.2024 № 13/Л-69 накази за період служби позивача з 01.08.1984 по 06.07.1991 в архівних документах ВРТЗІ ГУНП в Черкаській області відсутні.

З 07.07.1991 ОСОБА_1 був призначений в. о. інженера відділу організаційно-стройової, військово-мобілізаційної роботи та цивільної оборони відділу пожежної охорони УВС Черкаського облвиконкому.

03.08.1991 позивач був звільнений в запас Збройних Сил України.

Відповідно до послужного списку ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.10.1981 по 03.08.1994.

При цьому, як встановив суд відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 04.08.1994 позивач з 01.10.1981 по 03.08.1994 служив в органах внутрішніх справ (наказ УВС № 238 п/с від 03.08.1994).

Так, трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 видана 04.08.1994, тобто після звільнення позивача із служби в органах внутрішніх справ, та до неї були внесені записи про початок служби та про звільнення з неї.

Суд врахував, що до зарахування курсантом в Черкаське пожежно-технічне училище МВС СРСР (в подальшому Черкаське пожежно-технічне училище МВС СРСР імені М.С. Урицького) позивач не працював, а тому не мав трудової книжки. Під час проходження служби в органах внутрішніх справ відомості про проходження служби вносилися до його послужного списку, копія якого міститься в матеріалах справи (а. с. 9 (зворот) - 15).

Записи трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 04.08.1994 заповнені відповідно до вимог Інструкції № 58 та містять всі необхідні записи, які дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та наказ, на підставі якого позивача звільнено з відповідної роботи. При цьому, записи не містять ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватися в їх достовірності.

При цьому суд врахував, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником Управління, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою для висновку про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що записи трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 04.08.1994 відповідають періодам трудової діяльності позивача в органах внутрішніх справ відповідно до наявних в матеріалах справи доказів та не суперечать первинним документам, а тому посилання на те, що трудова книжка позивача видана з порушенням Інструкції, не є достатньою підставою для не врахування спірного періоду трудової діяльності позивача до його стажу чи не врахування записів трудової книжки.

Таким чином, суд врахував, що наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності підтверджується, що позивач працював в органах внутрішніх справ з 01.08.1984 по 03.08.1994.

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період служби в органах внутрішніх справ з 30.06.1984 по 31.07.1984, оскільки як встановив суд позивачу після навчання була надана відпустка на 30 днів. Після чого позивач був направлений для подальшого проходження служби до УВС Тюменської області. Й саме з 01.08.1984 позивач був призначений на першу посаду в ОВС наказом УВС Тюменського облвиконкому. Тому відсутні підстави для зарахування періоду роботи позивача з 30.06.1984 по 31.07.1984 до страхового стажу.

Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.10.2024 № 75 про відмову у призначенні пенсії позивачу є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в межах заявлених позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період служби в органах внутрішніх справ з 01.08.1984 по 06.07.1991 та повторно розглянути його заяву від 09.10.2024 про призначення пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з частковим задоволення позову судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то частина судових витрат пропорційно частині задоволених позовних вимог, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.10.2024 № 75 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) період служби в органах внутрішніх справ з 01.08.1984 по 06.07.1991 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 про призначення пенсії за віком.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО