Справа № 725/1383/25
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/1383/25
Номер провадження 2-а/725/17/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого просив визнати протиправною та скасувати постанову №106 від 22 січня 2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

В обґрунтування позову вказував, що 11 січня 2025 року о 10 год. 50 хв. в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 ст. лейтенантом ОСОБА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення №106 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та в подальшому винесено постанову, однак вважає дану постанову незаконною з огляду на наступне.

Зокрема, зазначав, зі змісту постанови убачається, що він як військовозобов`язаний та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримавши по Укрпошті повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 25.11.2024 року, у вказаний час і дату до вказаного відділу не з`явився, що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, чим своїми діями порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, вказував, що він проходив ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 та був визнаний на підставі статті 26А, 29Б, 31А графи ІІ Розкладу хвороб непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, та незважаючи на наявність у нього хвороби із не відомих йому причин 11 січня 2025 року його було примусово без будь-яких причин доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Крім того, вказував, що жодної повістки за зареєстрованим місцем проживання він не отримував.

Зазначав, що він вимоги ЗУ «Про мобілізаційну підготовку» не порушував, так як жодного разу йому повістка не надсилалася та не вручалася.

Зазначав, що при ознайомленні у ТЦК з конвертом та повісткою №885928, відповідно до якої він мав нібито з`явитися 08.11.2024 року о 14 год. 00 хв. для уточнення даних, однак згідно відомостей на конверті він був повернутий відправнику, а згідно відстеження даного листа на сайті Укрпошта лист був відправлений з м. Києва і був вручений комусь за довіреністю. Вважає, що дані докази повністю суперечать фактичним обставинам та є неправомірними. Крім того, на 25 листопада 2024 року його ніхто повісткою не викликав.

Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки розглянута не об`єктивно з не повним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Посилаючись на вказане, просив позов задовольнити та скасувати постанову №106 від 22 січня 2025 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в розмірі 17 000 гривень, а провадження в справі закрити.

Ухвалою судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі.

Не погоджуючись із поданим позовом, представник ІНФОРМАЦІЯ_2 подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову через його безпідставність.

Зокрема, в обґрунтування своїх заперечень представник відповідача вказував, що позивачу як військовозобов`язаному з метою уточнення адреси місця проживання було направлено поштову повістку № НОМЕР_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 про необхідність в`явитися на 25 листопада 2024 року, однак у вказаний час і дату до вказаного відділу не з`явився, чим своїми діями порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізацій підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, й відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вважає, що відповідачем правомірно винесено у відношенні позивача відповідну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП й відповідно підстави для її скасування відсутні. Також, зазначав, що жодних документів, які б могли підтвердити поважність причини неприбуття ОСОБА_1 у строк визначений у повістці на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення або розгляду справи надані не були.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що постановою №106 від 22 січня 2025 року оператором відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_2 , ст. лейтенантом ОСОБА_2 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень(а.с.10-11).

Зі змісту вказаної постанови убачається, що ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримавши повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 25.11.2024 року у вказаний час і дату до вказаного відділу не з`явився, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Своїми, протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно ч.1 п.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст.286 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, відповідно ч.1,2 ст.77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото-і кінозйомки,відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису),які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів,актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, відповідно ч.3 ст.210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 року оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Зокрема, згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Частиною ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістки за зареєстрованим місцем його проживання не вручались та від її вручення він не відмовлявся.

Отже, спірним питанням у даному випадку є питання здійснення відповідачем належного виклику позивача до РТЦК.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки тощо визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (надалі Порядок), що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Зокрема, відповідно до п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного(міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день про ставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день про ставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день про ставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день про ставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що повістка № 885928 направлялася ОСОБА_1 про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 08 листопада 2024 року на 14 годину була направлена на повідомлену позивачем адресу: АДРЕСА_1 . Дана повістка направлялася рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, однак повернулася на адресу відправника із зазначенням причин невручення «як адресат відсутній за вказаною адресою». На конверті наявний штамп датований 04.10.2024 року.

При цьому, з наданого позивачем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення убачається індивідуальний трек номер поштового відправлення №798, за допомогою якого можливо відслідкувати рух поштового відправлення.

Відповідно до даних відслідковування на офіційному сайті Укрпошта індивідуального треку виявлено, що відправлення №798 прийнято Укрпоштою 04 листопада 2024 року та вручено особі за довіреністю у м. Чернівці 14 листопада 2024 року.

При цьому, доказів направлення позивачу повістки про необхідність зявитися 25 листопада 2024 року, зокрема за нез`явлення саме даного числа позивача притягнуто до відповідальності, відповідачем суду не надано.

Крім того, як зазначав ОСОБА_1 у позові та надав відповідні докази, 02 серпня 2024 року він проходив ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 та був визнаний на підставі статті 26А, 29Б, 31 А графи ІІ Розкладу хвороб непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та даний факт відповідачем не спростовано(а.с.13).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідачем не доведена, оскільки відсутні будь-які докази того, що останній був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 саме на 25 листопада 2024 року, оскільки рекомендоване поштове відправлення АТ «Укрпошта» №798 та повістка про необхідність з`явитися 8 листопада 2024 року повернуто відправнику 14 жовтня 2024 року «адресат відсутній за вказаною адресою», що за обставин, встановлених судом не може свідчити про належне підтвердження оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

А тому суд відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 5-9, 20, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 210-1, 280, 283-284, 287-293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову № 106 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 22 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно ч.4 ст.286 КАС України подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н.В.