Справа № 640/2198/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
09 квітня 2025 року Справа № 640/2198/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши у приміщенні суду в м. Суми матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 06.04.2018 №6051 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ".
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
У подальшому, відповідно до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX, ця справа передана на розгляд та вирішення Сумському окружному адміністративному суду та розподілена судді Шевченко І.Г., ухвалою якої від 24.03.2025 адміністративну справу прийнято до провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Згідно ч.2 ст.35 КАС України розгляд справи розпочато спочатку.
Разом з тим після прийняття адміністративної справи до розгляду, провадження у якій було відкрито, судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення, встановлений ч.2 ст.122 КАС України. У зв`язку з чим ухвалою від 24.03.2025 позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача надати суду заяву про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній підстав та наданням доказів поважності його пропуску.
Так, у порядку усунення недоліків позовної заяви, позивач подав заяву, в якій просив вважати позов поданим у день первинного його подання та відкрити провадження у справі.
Також вказав, що згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Статтею 102 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено строк давності тривалістю 1095 днів (2555 днів у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу).
Таким чином, вказані положення Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачали, що строк для звернення платника податків до адміністративного суду із позовом про скасування податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу становить 1095 днів (2555 днів у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу) і обчислюється з дня отримання платником податків такого рішення.
Тому вважає, що позивач на дату звернення до суду з позовом мав право керуватися п.56.18 ст. 56 та ст. 102 Податкового кодексу України, оскільки такі норми регулюють не лише строк оскарження податкових повідомлень - рішень, а й інше рішення контролюючого органу, а саме наказу на проведення перевірки.
Також, з посиланням на висновки Верховного Суду у постанові від 3 квітня 2020 року у справі №2540/2576/18, вказав, що строк для звернення платника податків до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення незалежно від застосування процедури його адміністративного оскарження становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено.
Перевіривши матеріали справи та доводи поданої позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви, суд вказує наступне.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.
Також відповідно до п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Тобто суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах позову докази поважності причин його пропуску.
Позивач оскаржує правомірність прийняття наказу Головного управління ДФС у м.Києві від 06.04.2018 №6051 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ".
З цим позовом позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва 30.01.2020.
Строк звернення до адміністративного суду врегульований статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, відповідно до частини першої цієї статті позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).
Наведені норми встановлюють загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах, водночас, передбачаючи можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.
У свою чергу відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України ( тут і далі - в редакції на час звернення з цим позовом до суду), пунктом 56.1 ст. 56 якого передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
При цьому абзацами першим - третім пункту 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, чинними як станом на час подання позову, так станом і на сьогодні, передбачено, що з у р а х у в а н н я м с т р о к і в давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Згідно із п.56.19 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, застосування норм пунктів 56.18, 56.19 статті 56, пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України в системному зв`язку дає підстави для висновку, що нормою пункту 56.18 встановлено спеціальний строк на оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень та інших рішень про н а р а х у в а н н я г р о ш о в и х з о б о в`я з а н ь.

Верховний Суд у постанові від 4 квітня 2023 року у справі №1.380.2019.006757 дійшов висновку, що Податковий кодекс України не встановлює спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження рішень контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, а відтак, до таких позовів платників податків застосовуються загальні строки звернення до суду, визначені нормами статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не Податковим кодексом України.

Аналогічний підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, від 11.10.2019 у справі №640/20468/18.

Крім того, суд наголошує, що Верховний Суд, розглядаючи справу №520/6895/19, спірним питанням у якій було застосування строку звернення до суду при оскарженні наказу про проведення перевірки, у постанові від 24.04.2020 застосував системний аналіз норм Податкового кодексу України, врахував сутність і зміст спірних правовідносин, в результаті чого дійшов правового висновку, що законодавець в абзаці першому пункту 56.18. статті 56 Кодексу під висловом «або інше рішення контролюючого органу» розумів саме рішення контролюючого органу, яке безпосередньо впливає на розмір грошового (податкового) зобов`язання платника податків. З огляду на те, що Податковий кодекс України не встановлює спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження наказу про призначення перевірки, то в зазначеному випадку застосуванню підлягав загальний строк звернення до суду, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.

З огляду на вказане, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що п.56.18 ст. 56 та ст. 102 Податкового кодексу України регулює не лише строк оскарження податкових повідомлень - рішень, а й інше рішення контролюючого органу, а саме наказу на проведення перевірки, і тому строк звернення до суду з цим позовом про оскарження наказу на перевірку встановлюється саме п.56.18 ст. 56 та ст. 102 Податкового кодексу України.

При цьому суд не приймає доводи позивача, які ґрунтуються на висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 03.04.2020 у справі №2540/2576/18, оскільки правовідносини в цій справі не є релевантними. Суд касаційної інстанції у справі №2540/2576/18 висловив позицію щодо строків оскарження саме податкових повідомлень-рішень від 07.06.2017 №, №, а не про оскарження наказу про проведення перевірки.

Таким чином, до спірних у цій справі відносин суд застосовує саме положення ч.2 ст.122 КАС України, якими передбачено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 06.04.2018 №6051 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ" звернувся лише 30.01.2020, тобто понад шестимісячний строк, встановлений ч.2 ст.122 КАС України, для звернення з позовом до суду. А відтак, позивач пропустив строк звернення до суду.

Щодо посилань позивача на те, що Окружним адміністративним судом м.Києва прийнято ухвалу про відкриття провадження у справі без будь-яких застережень щодо строку звернення позивачем до суду, суд зазначає вказує наступне.

Згідно із ч.3,4 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, відповідно до ч.13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на відкриття провадження Окружним адміністративним судом м. Києва після подання позивачем заяви про поновлення строку на звернення з цим позовом до суду (а.с.53,54), оскільки, враховуючи вказані вище норми КАС України, після відкриття провадження може бути вирішено питання щодо дотримання строку на звернення з позовом до суду, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, суд зазначає, що доводи, викладені представником позивача у заяві, поданій у порядку усунення недоліків позову, є безпідставними, а відтак, зазначені у заяві підстави не можуть бути розцінені поважними, що унеможливлює поновлення строку звернення.

Будь-яких інших заяв у порядку усунення недоліків позовної заяви представником позивача, станом на сьогодні, не подано.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п.8 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного вище, вбачається необхідним позовну заяву залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 293, 295, пп.15.5 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя І.Г. Шевченко