Справа № 280/999/25
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Справа № 280/999/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач), у якій він просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.01.2025 №80 щодо відмови позивачу у призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період її роботи з 02.09.2002 по 28.08.2009 на посаді заступника директора ЗНВК № 20 по навчально-виховній роботі та повторно розглянути заяву позивача від 09.01.2025 про виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 968,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 26.11.2023 їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, у зв`язку з чим 25.12.2024 вона звернулась із заявою щодо виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак отримала рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області, яким відмовлено у призначенні грошової допомоги. Вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки на день досягнення пенсійного віку позивач працювала на роботі, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, її страховий стаж на день подання заяви про призначення пенсії за віком становив 40 років 9 місяців 9 днів, з них стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років становив 31 рік 11 місяців 9 днів, що підтверджується трудовою книжкою позивача НОМЕР_1 . На цей час позивач продовжує працювати на посаді директора Запорізької спеціалізованої школи № 72 з поглибленим вивченням хімії та біології Запорізької міської ради, Запорізької області. Крім того, позивачу до моменту призначення пенсії за віком, пенсія з інших підстав не призначалась, одноразова грошова допомога не виплачувалась. Таким чином, позивачем, дотримано усіх умов, визначених п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

25.02.2025 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, у яких представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зазначає, що саме ГУ ПФУ в Чернівецькій області і має завершити процедуру перерахунку пенсії. По суті заявлених позовних вимог вказує, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії. Враховуючи, що спеціальний стаж позивача на посадах передбачених пунктами "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» складає 27 років 11 місяців 26 днів, що менше необхідних 30 років, тому положення п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 на неї не розповсюджуються. Посада, яку обіймала позивач з 03.09.2002 по 28.08.2009 рік не відноситься до посад, які дають право на вихід на пенсію за вислугою років (заступник директора з науково-методичної роботи), а отже не дають і право на отримання грошової допомоги. За таких обставин відсутні умови для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій не дотримано. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

05.03.2025 судом отримано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначає, що при опрацюванні наданих позивачем документів органом Пенсійного фонду України не зараховано до спеціального стажу період роботи з 03.09.2002 по 28.08.2009, оскільки згідно довідки № 01-27/309 від 19.12.2024 ОСОБА_1 працювала на посаді «директора навчально-виховної роботи», а згідно довідки № 01-27/09 від 22.01.2024 працювала на посаді «заступник директора з науково-методичної роботи» Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 20 екологічного профілю, яка не передбачена Переліком № 909. За відсутності необхідного спеціального стажу роботи 30 років відсутні підстави для призначення та виплати грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі десяти мiсячних пенсiй вiдповiдно до пункту 7-1 роздiлу ХV Прикiнцевих положень Закону №1058. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

05.03.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що відповідач безпідставно не прийняв до уваги довідки № 01-27/309 від 19.12.2024 та № 01-27/09 від 22.01.2024, і необґрунтовано відмовив Позивачу у призначенні та виплаті допомоги. Зауважує, що позивач з 23.11.1992 по спірний період працювала вчителем у ЗНВК № 20, що не оспорюється та не спростовано відповідачем та третьою особою. Подана третьою особою довідка форми ОК-5 підтверджує наявність педагогічного стажу ОСОБА_1 у спірний період, що підтверджує заявлені позовні вимоги. Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963, вчителі всіх спеціальностей віднесені до педагогічних працівників. З 23.11.1992 ОСОБА_1 працювала вчителем географії, про що мається відповідний запис в трудовій книжці і в подальшому інших записів які б спростовували роботу позивача на посаді вчителя, трудова книжка не містить, а навпаки присвоєння кваліфікаційної категорії свідчить про продовження педагогічної діяльності. Посада вчителя зафіксована у трудовій книжці, і є такою, що згідно Переліку №909 входить до посад, що дають право на призначення пенсії за вислугу років. Відтак ОСОБА_1 має страховий стаж не менше 30 років, що надає правову можливість застосування до нього пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Наполягає на задоволенні позовних вимог.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 17.02.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області у зв`язку з призначенням з 26.11.2023 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У трудовій книжці позивача НОМЕР_1 наявні наступні записи:

23.11.1992 прийнята вчителем географії у середній школі № 20 міста Запоріжжя;

01.09.1995 призначена кваліфікація «спеціаліст першої категорії»;

06.05.1992 у зв`язку з новим статусом школи середня школа комплекс № 20 перейменована в загальноосвітній навчально-виховний комплекс № 20 І-ІІІ ступенів з екологічною освітою та вихованням учнів;

02.06.1999 призначена вища категорія за підсумком конкурса «Вчитель року»;

(запис № 16) 02.09.2002 призначена заступником директора ЗНВК № 20 з науково-методичної роботи;

20.02.2004 підтверджена кваліфікаційна категорія «спеціаліст вищої категорії» та присвоєно педагогічне звання «вчитель-методист».

Надалі назва «Загальноосвітній навчально-виховний комплекс № 20 І-ІІІ ступенів з екологічною освітою та вихованням учнів» змінена на «Запорізький навчально-виховний комплекс № 20 екологічного профілю Запорізької міської ради Запорізької області».

18.02.2009 підтверджена кваліфікаційна категорія «спеціаліст вищої категорії», педагогічне звання «вчитель-методист»;

28.08.2009 звільнена з посади за власним бажанням;

29.08.2009 призначена на посаду директора Запорізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням хімії та біології Запорізької міської ради Запорізької області на умовах укладеного контракту до 29.08.2010;

30.08.2010 продовжені трудові відносини на умовах переукладеного контракту до 30.08.2013;

31.08.2013 продовжено трудові відносини на умовах переукладеного контракту до 30.06.2016;

19.03.2014 за наслідками атестації відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» та раніше присвоєному педагогічному званню «учитель-методист»;

01.10.2015 переукладено контракт на період з 01.10.2015 по 15.08.2020;

21.03.2019 за наслідками атестації відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» та раніше присвоєному педагогічному званню «учитель-методист»;

15.08.2020 звільнена у зв`язку із закінченням терміну дії контракту;

16.08.2020 призначена на посаду директора Запорізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням хімії та біології Запорізької міської ради Запорізької області на умовах укладеного строкового трудового договору від 14.08.2020 № 111.

Відповідно до змісту довідки від 22.01.2024 № 01-27/09 ОСОБА_1 дійсно безперервно працювала в Запорізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 20 екологічного профілю Запорізької міської ради Запорізької області:

на посаді вчителя з 23.11.1992 (наказ по середній школі № 20 Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 20.11.1992 № 82) по 01.09.2002;

на посаді заступника директора з науково-методичної роботи з 02.09.2002 (наказ по Загальноосвітньому навчально-виховному комплексу № 20 І-ІІ ступенів з екологічною освітою та вихованням учнів від 06.09.2002 № 135-к) по 28.08.2009 (наказ про звільнення по Запорізькому навчально-виховному комплексу № 20 екологічного профілю Запорізької міської ради Запорізької області від 28.08.2009 № 99-к).

Згідно з довідкою Центрального відділу освіти Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради від 05.02.2024 № 07.01-19/181 ОСОБА_1 з 29.08.2009 по 15.08.2020 працювала на посаді директора Запорізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 72 з поглибленим вивченням хімії та біології Запорізької міської ради Запорізької області. З 16.08.2020 призначена на посаду директора Запорізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 72 з поглибленим вивченням хімії та біології Запорізької міської ради Запорізької області, на якій працює по теперішній час.

За змістом довідки Запорізької гімназії № 20 Запорізької міської ради від 19.12.2024 № 01-27/309 в трудовій книжці ОСОБА_1 запис № 16 зроблено з помилками в частині найменування посади і параграф наказу, у зв`язку з чим правильний запис вважати: 02.09.2002 призначити заступником директора ЗНВК № 20 по навчально-виховній роботі.

Згідно з довідкою про підтвердження стажу роботи для обчислення / перерахунку пенсії від 24.12.2024 № 07.01-19/2404, виданою Центральним відділом освіти Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, ОСОБА_1 дійсно працювала вчителем, заступником директора з навчально-виховної роботи у середній школі № 20 з 23.11.1992 по 01.09.2002 вчителем, з 02.09.2002 по 28.08.2009 заступником директора з навчально-виховної роботи.

З матеріалів справи встановлено, що загальний страховий стаж позивача станом на день призначення пенсії (рішення № 86 від 14.02.2024) складає 40 років 4 місяців 29 днів, страховий стаж до 01.01.2004 становить 20 років 5 місяців 29 днів, страховий стаж після 01.01.2004 становить 19 років 11 місяць 00 днів.

09.01.2025 ОСОБА_1 звернулась до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про перерахунок пенсії, а саме за призначенням одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням вимог пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, органом, що приймав рішення за заявою про призначення грошової допомоги, визначено ГУ ПФУ в Чернівецькій області.

Так, рішенням відповідача від 14.01.2025 № 86 позивачу відмовлено у призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 30 років. Вказано, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , уточнюючих довідок центрального відділу освіти Запорізької міської ради від 24.12.2024 № 07.01-19/2404, віл 05.02.2024 № 07.01-19/181 та даних персоніфікованого обліку ОСОБА_1 до стажу, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги зараховано періоди роботи з 23.11.1992 по 02.09.2002 та з 29.08.2009 по 25.11.2023. Не зараховано до спеціального стажу період роботи з 03.09.2002 по 28.08.2009, оскільки згідно довідки № 01-27/309 від 19.12.2024 заявниця працювала на посаді «директора навчально-виховної роботи», згідно довідки № 01-27/09 від 22.01.2024 заявниця працювала на посаді «заступник директора з науково-методичної роботи» Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 20 екологічного профілю, яка не передбачена Переліком № 909. Право на виплату одноразової грошової допомоги не можливо визначити, оскільки посади різняться.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про відмову в призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у відповідності до пункту7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулась із цим позовом до суду

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачає, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону№ 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

За приписами абзацу восьмого статті 52 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

У силу пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років. Право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»- «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі Порядок №1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е», пункту «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Пунктом 5 Порядку №1191 встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (надалі Перелік № 909).

Згідно з розділом 1 «Освіта» цього Переліку право на пенсію за вислугу років мають, зокрема: учителі, директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи загальноосвітніх навчальних закладів.

Пунктом 2 примітки до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

У постанові від 15.06.2022 у справі №200/854/19-а Верховний Суд зазначив, що норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її, право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058-IV станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.

У постановах від 22.02.2024 у справі №260/323/20, від 21.03.2024 у справі №580/2737/23 Верховний Суд зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах, досягненням пенсійного віку, працюючи на цих роботах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для відмови позивачу у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону №1058-IV, відповідачем зазначено розбіжність у посаді, на якій працювала позивач у період з 03.09.2002 по 28.08.2009, оскільки згідно довідки № 01-27/309 від 19.12.2024 заявниця працювала на посаді «директора навчально-виховної роботи», згідно довідки № 01-27/09 від 22.01.2024 заявниця працювала на посаді «заступник директора з науково-методичної роботи» Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 20 екологічного профілю, яка не передбачена Переліком № 909.

Так, при дослідженні поданих позивачем до територіального органу Пенсійного фонду України документів суд встановив, що 22.01.2024 Запорізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 20 екологічного профілю Запорізької міської ради Запорізької області складено довідку № 01-27/09 про те, що ОСОБА_1 у період з 02.09.2002 по 28.08.2009 працювала на посаді заступника директора з науково-методичної роботи. Крім того, аналогічні відомості містить і трудова книжка НОМЕР_1 , в якій щодо спірного періоду зазначено про призначення ОСОБА_1 02.09.2002 заступником директора ЗНВК № 20 з науково-методичної роботи (запис № 16).

Разом з тим, за змістом довідки Запорізької гімназії № 20 Запорізької міської ради від 19.12.2024 № 01-27/309 запис № 16 трудової книжки зроблено з помилками у тому числі в частині найменування посади та правильним слід вважати запис про призначення 02.09.2002 на посаду заступника директора ЗНВК № 20 по навчально-виховній роботі.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, до яких, зокрема, віднесено посади: керівника (директора, завідувача, начальника) закладу дошкільної (дошкільного підрозділу іншої юридичної особи публічного чи приватного права, які провадять освітню діяльність у сфері дошкільної освіти), загальної середньої, позашкільної (на якого поширюються умови оплати праці працівників установ і закладів освіти), професійної (професійно-технічної), фахової передвищої (структурного підрозділу закладу вищої освіти, іншої юридичної особи, основним видом діяльності якого є освітня діяльність у сфері фахової передвищої освіти), післядипломної (підвищення кваліфікації) освіти (у тому числі спеціалізованої освіти) усіх типів незалежно від підпорядкування (пункт 1); а також посади заступника керівника (директора, завідувача, начальника) з організації освітнього процесу (навчальної, виховної, навчально-виховної, методичної, виробничої, навчально-методичної, навчально-виробничої роботи (частини) закладів та установ, зазначених у пункті 1 цього переліку, їх філій (пункт 2).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 №1298 затверджена Схема тарифних розрядів посад керівних, наукових, науково-педагогічних, педагогічних працівників, професіоналів, фахівців та інших працівників бюджетних установ, закладів та організацій, відповідно до якої посада заступника керівника навчального закладу відноситься до переліку посад педагогічних працівників, тому, як посада «заступника директора з науково-методичної роботи», так і посада «заступника директора по навчально-виховній роботі» входить до переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.

За таких обставин стаж роботи позивача у період з 03.09.2002 по 28.08.2009 має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що посада «заступника директора з науково-методичної роботи» прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

Подібні правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №876/5312/17, від 13.02.2019 у справі №233/4308/17.

При цьому суд зазначає, що довідка № 01-27/309 від 19.12.2024 була видана значно пізніше довідки № 01-27/09 від 22.01.2024 (тим самим уповноваженим органом), а тому територіальний орган Пенсійного фонду України мав врахувати відомості про помилкове зазначення у трудовій книжці найменування посади, а саме посаду «заступника директора по навчально-виховній роботі», яка передбачена Переліком № 909, тим самим застосовуючи підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Довідкою про підтвердження стажу роботи для обчислення / перерахунку пенсії від 24.12.2024 № 07.01-19/2404, виданою Центральним відділом освіти Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, також підтверджується робота позивача у період з 02.09.2002 по 28.08.2009 на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи. Крім того, у матеріалах розглядуваної відповідачем заяви міститься витяг з наказу № 106-к від 02.09.2002 §19 про призначення ОСОБА_2 заступником директора ЗНВК № 20 по навчально-виховній роботі з 02.09.2002, проте вказаному документу відповідачем оцінка також не надана.

Отже, відмова пенсійного органу у виплаті позивачу грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, з підстав невідповідності посад в уточнюючих довідках суперечить законодавству і встановленим обставинам справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 14.01.2025 № 86 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем протиправно не зараховано до спеціального стажу ОСОБА_1 період її роботи з 03.09.2002 по 28.08.2009 на посаді заступника директора по навчально-виховній роботі, наслідком встановлення такої бездіяльності є зобов`язання ГУ ПФУ в Чернівецькій області зарахувати до спеціального стажу позивача зазначений період роботи.

Більш того, як звернула увагу представник позивача, то у спірний період (з 03.09.2002 по 28.08.2009) ОСОБА_1 працювала не тільки заступником директора по навчально-виховній роботі, а також займала посаду вчителя, яка передбачена Переліком № 909. Про вказане відповідач та третя особа у відзиві на поясненнях відповідно заперечень не висловили.

Так, наведене підтверджується тим, що 23.11.1992 позивач була прийнята на посаду вчителя географії середньої школи № 20 міста Запоріжжя (надалі перейменована в загальноосвітній навчально-виховний комплекс № 20 І-ІІІ ступенів з екологічною освітою та вихованням учнів), та після призначення її 02.09.2002 на посаду заступника директора ЗНВК № 20 по навчально-виховній роботі позивач продовжувала працювати і на посаді вчителя, про що, зокрема, свідчать записи у трудовій книжці НОМЕР_1 : від 20.02.2004 та від 18.02.2009 про підтвердження кваліфікаційної категорії та присвоєння педагогічного звання «вчитель-методист».

Відповідно до пункту 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 № 78, працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота. Працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах.

Отже, зарахування роботи на посаді вчителя до педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом, за умови, якщо викладацька робота за сумісництвом займає не менше ніж 180 годин на навчальний рік, а також якщо працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 27.02.2018 по справі № 470/402/17 (провадження № К/9901/241/17).

Суд вказує, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (частина третя статті 44 Закону №1058-IV).

Разом з тим, з матеріалів справи судом не встановлено, що відповідач під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.01.2025 врахував факт сумісництва позивачем роботи на посаді заступника директора по навчально-виховній роботі та на посаді вчителя, або вимагав надання додаткових документів на підтвердження роботи позивача на посаді вчителя не менше ніж 180 годин на навчальний рік або з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати).

За відсутності правової оцінки, наданої територіальним органом Пенсійного фонду України щодо наявності усіх умов (зокрема, наявності необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах) для призначення позивачу грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, суд позбавлений у межах цієї справи можливості дійти висновку про наявність у позивача права на призначення вказаної грошової допомоги.

Отже, суд погоджується з обраним позивачем способом захисту та вважає за можливе також задовольнити позовні вимоги у частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 09.01.2025 про виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо інших посилань учасників справи суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про порушення прав позивача в частині незарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, періоду роботи з 03.09.2002 по 28.08.2009, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

VII. Розподіл судових витрат.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Квитанцією від 11.02.2025 № 0383-6930-6781-6544 підтверджується сплата позивачем судового збору. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 968,96 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 14.01.2025 № 86 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «При кінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період її роботи з 03.09.2002 по 28.08.2009 на посаді заступника директора ЗНВК № 20 по навчально-виховній роботі, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2025 про виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, місцезнаходження: вул. Кобилянської Ольги, буд. 1/, пл. Центральна, буд. 3, м. Чернівці, 58002; .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, 69057; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09.04.2025.

Суддя К.В. Мінаєва