Справа № 465/10188/24
Суддя: Баран О. І.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/465/59/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09.04.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Баран О. І.

з участю секретаря судових засідань Щирби Ю.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції Львівської області Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова із указаним позовом, про скасування постанови серії ЕНА №3605675, складеної поліцейським 1 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Кокотко Ігорем Васильовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків, який продовжено ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 07.01.2025.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.03.2025 відкрито провадження у справі, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи, судове засідання призначено на 25.03.2025.

Аргументи позивача

Позивач вважає указане рішення протиправним, а притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним, оскільки він автомобілем не керував. За доводами позивача, належний йому автомобіль «AUDI», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , знаходився припаркованим на узбіччі, неподалік будинку №55, по вулиці Польовій, оскільки він пішов на АЗС «УКРНАФТА», щоб придбати для автомобіля омивач для скла. Повернувшись із АЗС, ОСОБА_1 сів в автомобіль, щоб відкрити капот та залити омивач. Саме в цей момент поруч із позивачем зупинився автомобіль патрульної поліції, а працівники поліції почали висловлювати до нього претензії про те, що у його автомобіля не горить ближнє світло фар. У судовому засіданні додатково зазначив про наявність похибки у часі.

Заперечення відповідача

Представник відповідача скористався правом на подання відзиву, у якому не погодився із доводами позивача, посилаючись на спостереження факту руху автомобіля позивача на зустріч службовому автомобілю працівників поліції без ввімкненого ближнього світла фар. Указане послужило підставою для його зупинки. Зазначив про те, що докази, які підтверджують факт порушення позивачем правил дорожнього руху, зафіксовані на вмонтований на службовому транспортному засобі відео реєстратор «Backup_20241204_221937_ch1.avi», а також на нагрудний відео реєстратор працівника поліції №471711. Відеоматеріалами також зафіксовано вчинення позивачем інших адміністративних правопорушень. Відтак, позивача спірною постановою законно притягнуто до адміністративної відповідальності, та з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Крім цього, відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Постановою від 04.12.2024 серії ЕНА №3605675, складеною поліцейським 1 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Кокотко Ігорем Васильовичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, та з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до змісту указаної постанови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійне посвідчення НОМЕР_2 ), 04.12.2024, о 22 год. 30 хв., за адресою: м. Львів, вул.. Польова, 55, керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, а також не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії.

Відтворенням відеозапису нагрудних камер поліцейських встановлено, що у них містяться такі дані.

Відтворенням файлу з назвою «Backup_20241204_221937_ch1.avi» встановлено, що о 22:22:48 в зоні видимості камери появляється автомобіль, схожий на автомобіль позивача, із ввімкненими габаритами, без ближнього світла фар. Реагуючи на указане порушення автомобіль патрульної поліції із проблисковими маячками червоного кольору розвертається через автозаправку «УКРНАФТА», далі повертає праворуч, з`їжджає на неосвітлену вулицю, де о 22:23:22 видно автомобіль позивача уже припаркований, із позивачем у середині на місці водія.

Відтворенням файлу із назвою «clip-0».mp4 встановлено наявність у ньому таких даних:

поліцейські, представившись, запитують «Чого Ви так їхали швидко? Без фар?» Фари треба включати! Чого фари не включили? Документи є? (22:20:53)

позивач «Є»

поліцейський «Показуйте»

позивач «Пенсіонер!» (22:21:01)

поліцейський «Пенсіонер, то пенсіонер»

позивач «Я не їхав»

поліцейський «Що Ви робили?» (22:21:09)

позивач «стояв»

поліцейський «Як Ви стояли? Ви на зустріч нам їхали! Є реєстратор в машині! За Вами розвернулись, поїхали. Знаєте чого розвернулись? Бо фари не були включені!»

позивач «Я включив»

поліцейський «Зараз перевіряємо документи» (22:21:26)

позивач «Може і не включив!» (22:21:31)

поліцейський «Дивіться: побачили, що фари не включені і поїхали за Вами» (22:21:43)

позивач «Я бачив, що цей. Меже і так. Може і так» (повторив двічі) (22:21:50). «Я зупинився. Зараз має приїхати машина. Я виїхав з роботи» (22:22:00)

поліцейський «Де працюєте?» (22:22:09)

позивач «Та де працюю. На пенсії 12 років. Ми вже десь знайомі. УБОЗ колишній» (22:22:23)

позивач «Та як не включив?» (22:22:30)

поліцейський «Та не були включені фари. На габаритах їхали!» (22:22:31)

позивач «Я виїхав з бази і отак їхав (показує). Пластова, 9» (22:22:32)

поліцейський «На габаритах включили, а зараз темна пора доби, і треба ближнє світло фар!» (22:22:37)

позивач «Нє, та може» (22:22:40)

Позивач пішов у салон автомобіля, після чого ввімкнулись вогні авто. Поліцейський озвучив, що світять габарити (22:23:06). Після чого позивач прокоментував, що машина старенька, ксенон, що зараз їде на базу, на Пластову, 9 (22:23:18).

Далі поліцейський почав позивачу роз`яснювати права.

Позивач «Я во кажу, що я мав от так по кругу об`їхати» (22:24:00)

поліцейський «Ну то мав би. Але не виїхав дальше. Ми замітили». Після цього поліцейський запропонував позивачу пройти огляд на стан сп`яніння, на що позивач запитує: «А що не можна було?»

поліцейський «Не можна було. Відвикайте від того всього. Так не можна. Можна тільки так і не інакше! Проходите тест?»

позивач «Я не вживав. По-перше, я не їхав»

поліцейський роз`яснює «Якщо Драгер покаже більше ніж 0,21 проміле це означає, що Ви в стані сп`яніння. Якщо покаже менше це означає, що Ви тверезі» (22:24:38)

позивач, повторно «Я не вживав. По-перше, я не їхав» (22:24:48)

поліцейський «Пояснення будете давати, що Ви не їхали? Ви на зустріч. Ми не встигли вийти з машини, як Ви під`їхали. На зустріч ми їхали Вам. Розвернулися, поїхали за Вами!» (22:24:57).

Поліцейський продовжує роботи пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння.

Позивач «Бачте, он світить. Я не побачив просто, так що я їхав, я не їхав» (22:25:23)

поліцейський «Посвідчення водія пред`являти будете?» (22:25:40)

позивач «Та все є, але на якій підставі? Я зупинився, стояв» (22:25:41)

поліцейський «Та як Ви стояли? Ви рухалися проти нас. Що Ви спорите! Ви рухалися проти нас. Ви рухались без фар!» (22:25:46)

позивач «Я стояв, дивіться, на обочині. Так, що давайте по людськи» (22:25:52)

Поліцейський знову пропонує пройти огляд на стан сп`яніння. На що позивач знову запитує про те, а чого він має проходити, якщо він не їхав (22:26:30).

Позивач «Я виїхав з роботи. Маю от зараз зустріти людину і провести її» (22:27:09), далі нечутно

поліцейський «Посвідчення водія! То пенсійне посвідчення Ви дали. Ви не пред`явили посвідчення!» (22:28:38). В «Дії» маєте посвідчення водія? (22:28:49)

позивач «Та не маю я в «Дії»

поліцейський «А так пред`являти не хочете? Так?» (22:28:55)

позивач «х-л-о-п-ц-і»

поліцейський «ще окремий штраф за ч. 1 ст. 126 за те, що не показали посвідчення водія» (22:29:02). Далі поліцейський роз`яснює про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема і щодо вилучення посвідчення з наступним поверненням вже після судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

позивач «Ну дивіться. Ну я їхав. Так. Якщо так, я не зупинився? Зупинився! Я міг взагалі вийти і піти» (22:29:48)

поліцейський «Ми теж би вийшли за Вами. Якщо би Ви вийшли з машини і в машині нікого не було питань немає. Але Ви не вийшли, не пішли»

позивач «Але дивіться, ще один нюанс: Я ж не їхав. Зупинився» (22:30:09)

поліцейський «Перед тим хто їхав?»

позивач «Хто, не я»

поліцейський «В суді так скажете»

позивач, докоряючи «Ви знали, що пенсіонер, нащо?» (22:30:40)

поліцейський «Ми не бачили хто в машині сидить зразу. Не бачили до того моменту, поки Вас не зупинили, не підійшли» (22:30:45)

позивач «Я взагалі не їхав, якщо на то пішло. Давайте якось або так, або…»

поліцейський «Ніяк інакше!»

позивач «А як, я що дути буду?»

поліцейський «Та як ви йдете. Ми Вам пояснюємо, що буде складено протокол» (22:31:05), дані не чутно.

позивач «Та я кажу, включив. То вже історія» (22:31:49)

поліцейський «Та не треба було взагалі нічого включати. Повернули, і навіть би не бачили Вас без фар, куди повертаєте. А то газу. Скоро розвернуло. Ласточка дуже швидко їздить» (22:31:53)

далі знову нерозбірливо, аж до попередження поліцейським позивача «Не говоріть дурниць. Камера включена. То є адмінвідповідальність. Будете говорити дурниці, навіть подумаєте про те буде кримінальна. А ми зобов`язані відреагувати навіть на кримінал. Гіршого собі не робіть! Я доступно пояснюю?» (22:32:15)

Відтворенням файлу із назвою «clip-1».mp4 встановлено наявність у ньому таких даних:

поліцейський «Посвідчення показуйте!» (22:33:35)

позивач «Я ж не їхав, чого я буду?» (22:33:35)

У руках поліцейського видно пенсійне посвідчення (22:33:37)

Позивач зазначає, що йому не далеко (22:34:07)

поліцейський «То треба було машину ставити і пішки пройтись»

позивач «От круг маю проїхати…» далі нечутно «Що?»

поліцейський «Горілку чути! Що чути?!» (22:34:16)

позивач «та яке»

поліцейський «Я, якщо б так само випив, я б не чув!» (22:34:23)

позивач «Та я згідний, але я знаю, що драгер ітак не покаже» (22:34:35)

поліцейський «Якщо Драгер не покаже, то пройшли огляд і все. Я Вас не заставляю. Маєте право пройти. Маєте право відмовитись. Маєте право, щоб Вас завезли в лікарню. І все!» (22:34:28)

позивач «Що мене везти».

Поліцейські з`ясовують у позивача місце його проживання, зазначивши, що у пенсійному не пише (22:35:44)

позивач «Але я відмовляюся від штрафу, що я не їхав. Я реально стояв» (22:36:25). «Якщо реально: Ви під`їхали, я стояв» (22:36:43)

поліцейський «То реально так і вкажите. Але перед тим Ви їхали. Ми за Вами їхали. Вас доганяли» (22:36:48)

позивач «Нє, я вже зупинився, а Ви тільки догнали» (22:36:50)

поліцейський «Вот, зразу під`їхали. Ви зупинилися. По людському, якщо ми Вас зупиняли Ви би десь зупинились!» (22:36:53)

камера фіксує пенсійне посвідчення позивача у руках поліцейського (22:36:56)

камера фіксує реєстраційний номерний знак транспортного засобу позивача НОМЕР_1 , марки «Audi» (22:38:17)

позивач «Але я не нарушив. Я не їхав. Якщо так взяти. Камера є?» (22:38:30)

поліцейський «В машині купа камер» (22:38:43)

позивач «Ну, але я тут стояв» (22:38:44).

Далі поліцейські з`ясовують місце праці, при цьому позивач запитує: «Там, що не пише в пенсійному?» (22:38:58)

поліцейський «Не пише, тут пише пенсійне посвідчення»

позивач «А чо штраф? Що я стояв і не їхав?»

поліцейський «Що права не показуєте» (22:39:24)

позивач «Ну я ж не їхав» (22:39:24). Я показав що посвідчує особу (22:39:28)

З`ясовують, що позивач майор, пенсіонер (22:39:45), позивач додає, що у 40 років пішов на пенсію.

Поліцейський, констатуючи зазначив «п. 2.5, відмовився».

Камера фіксує реєстраційний номерний знак транспортного засобу позивача НОМЕР_1 , марки «Audi» (22:41:27)

Камера фіксує в руках поліцейського пенсійне посвідчення позивача (22:41:46)

Відтворенням файлу із назвою «clip-2».mp4. встановлено наявність у ньому таких даних:

поліцейський черговий раз з`ясовує у позивача «Писати будете пояснення?» (22:57:52)

позивач «а яка причина зупинки?» (22:57:54)

поліцейський «причина зупинки! В темну пору доби не включили ближнє світло фар» (22:57:55)

позивач «а я скажу, що я, а я можу написати»

поліцейський «А Ви пишіть те, що Ви вважаєте за потрібне. Але ми тоже будемо прикріплювати відео з машини, відео з нагрудних реєстраторів».

Далі позивач почав заповнювати бланк письмових пояснень. Під час заповнення графи «документ» поліцейський коментує «пенсійне посвідчення, Ви його нам показували» (22:59:45).

Відтворенням файлу із назвою «clip-3».mp4 встановлено наявність у ньому таких даних:

Під час складання протоколу, поліцейські у розмові між собою констатують «Посвідчення водія, страховки, техпаспорта ми ж нічого не бачили. Ти все пишеш, але то все об`єднання має бути» (23:11:44).

Позивач, втрутившись у розмову зазначив «але я можу показати»

поліцейський «Що?»

позивач «страховку, посвідчення»

поліцейський «посвідчення водія, якщо Ви показуєте, але Ви зобов`язані показати, ми його вилучаємо до суду і тимчасовий дозвіл даємо»

позивач «Для чого? Я ж не рухався»

поліцейський «Ви нам його не показали, ми вказали, що Ви нам його не показали».

Оцінка суду

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. (надалі ПДР України).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 19.1.«а» ПДР України визначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Пунктом 2.1.«а» ПДР України, встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Пунктами 2.1.«б, ґ» ПДР України, встановлено такий же обов`язок щодо реєстраційного документа на транспортний засіб та чинного страхового полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність (у вигляді штрафу в розмірі в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність (у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При цьому, поліцейський накладає стягнення тільки за ті адміністративні правопорушення, які він має право розглядати. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ч.2 ст.122; ч.1 ст.126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.ч.1-3 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Дослідженням спірної постанови встановлено, що вона складена тільки за ті адміністративні правопорушення, які поліцейський має право розглядати, з накладенням адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (30 х 17 = 510,00 грн.).

Дослідженням відеозаписів і, зважаючи на дані, які у них містяться, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом до моменту його зупинки працівниками патрульної поліції, а також про те, що під час притягнення особи до відповідальності працівники поліції діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

За результатом дослідження відеозаписів суд дійшов висновку про доведення суб`єктом владних повноважень поза будь-яким розумним сумнівом тих обставин фактичної дійсності, які надавали йому всі підстави для прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У той же час, як запропонована позивачем версія сприйняття ситуації є такою, що суперечить умовам реальної дійсності. За результатом відтворених відеозаписів та проаналізованого змісту розмов, версія про те, що позивач не їхав, а ходив купити омивач, оцінюється судом лише як намагання викласти певну, прийнятну для позивача, версію, яка на його думку, мала б узгоджуватися із обставинами місця і часу та уникнути у такий спосіб відповідальності.

Однак, декларативно проголошена реальність позивача повністю спростовується даними відеозаписів, які не викликають жодних сумнівів у їх об`єктивності, як і даними змісту розмов, у яких і сам позивач низку разів вказує на наявність тих обставин об`єктивної дійсності, які унеможливлюють його ж версію подій.

Ймовірність незначної похибки у часі, на яку посилається позивач, ніяким чином на висновки суду не впливає.

Щодо омивача, то таке твердження також жодним чином не впливає на висновки суду зважаючи на встановлені обставини. Крім цього, твердження щодо омивача жодного разу не озвучувалося позивачем у відеозаписах. Більш того автозаправка «УКРНАФТА» є єдиною у цій місцевості. Через ту ж автозаправку «УКРНАФТА» проїздив автомобіль патрульної поліції. Між автозаправкою і місцем зупинки є певна, значна для пішохада дистанція. Між розворотом автомобіля патруальної поліції через автозаправку «УКРНАФТА» та зупинкою автомобіля позивача минув незначний проміжок часу. Водій автомобіля перебував на місці водія. Капот автомобіля був зачинений. Омивач в об`єктиві відеокамер відсутній.

Суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Даний висновок суду повністю корелюється із правовим висновком постанови Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №520/2261/19, де вказано, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У зв`язку із цим у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 8-10, 241-251, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції Львівської області Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 255 КАС України).

Повний текст рішення складено 09.04.2025.

Суддя: Баран О.І.