Справа № 640/13922/22
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року Справа№640/13922/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСФІРА» (, адреса: 03039, м. Київ, пров. Р. Лужевського, 14) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (, адреса: 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСФІРА» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про протиправною та скасування постанови начальника Відділу державного нагляду (контролю) у місті Київ Державної служби України з безпеки на транспорті Віктора Кривобока про застосування адміністративно-господарського штрафу №345025 від 12.07.2022 року, про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500 гривень; визнання протиправною та скасування постанови начальника Відділу державного нагляду (контролю) у місті Київ Державної служби України з безпеки на транспорті Віктора Кривобока про застосування адміністративно-господарського штрафу №345026 від 12.07.2022 року, про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 гривень; стягнення 6500 гривень у якості відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальності «ЕСФІРА» про забезпечення позову.

05.10.2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив від Державної служби України з безпеки на транспорті.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року суд прийняв до провадження адміністративну справу №640/13922/22, призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином за допомогою програмного забезпечення «Електронний суд».

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що начальником Відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №345025 від 12.07.2022 року про застосування штрафу у розмірі 8500 грн за порушення абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у зв`язку з перевищенням під час перевезення вантажну встановлених габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно, та №345026 від 12.07.2022 року про застосування штрафу у розмірі 17000 грн за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у зв`язку з відсутністю на момент проведення перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографу до ТЗ. Зазначив, що відповідачем в порушення п. 25 Порядку №1567 порушено строк розгляду справи про порушення протягом двох місяців з дня його виявлення, оскільки порушення були виявлені 17.01.2022 року, проте спірні постанови прийняті 12.07.2022 року. Крім того, відповідачем не дотримано приписи п.п. 26, 27 Порядку №1567, оскільки запрошення на розгляд справи про порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» позивачу до 12.07.2022 року завчасно не надходило і не було вручене з незалежних від позивача причин, що позбавило його бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення тощо. Спірні постанови вважає протиправними, просив задовольнити позов.

Відповідачем через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 17.01.2022 року інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області під час рейдової перевірки було зупинено транспортний засіб марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є позивач. У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, інспекторами було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0005202 від 17.01.2022. Крім того, при здійсненні перевірки дотримання режиму праці і відпочинку водія, посадовою особою Укртрансбезпеки було виявлено, що на момент перевірки відсутні документи, визначені статтею 48 Закону №2344-ІІІ, а саме: протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, відповідно до направлення від 17.01.2022 №012809 на рейдову перевірку, на окрема визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСФІРА» (), зареєстроване як юридична особа 04.11.2015 року, адреса місцезнаходження: 03039, місто Київ, ПРОВУЛОК РУСЛАНА ЛУЖЕВСЬКОГО, будинок 14, до видів діяльності належать: 42.11 Будівництво доріг і автострад (основний) 22.23 Виробництво будівельних виробів із пластмас 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у. 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті () у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України має адміністративну процесуальну дієздатність.

17 січня 2022 року Відділом державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті видано направлення на рейдову перевірку №012809, зокрема, старшим державним інспекторам Рудому Л.В., Дмитрику А.В. для проведення рейдової перевірки транспортних засобів у період з 17 січня 2022 року по 21 січня 2022 року.

Відповідно до довідки №0074548 від 17.01.2022 року про результатами здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було встановлено результати вагового контролю навантаження на осі, тонн: 1) 6,2; 2) 6,96; повна маса транспортного засобу 13,16 тонн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказаний транспортний засіб марки Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕСФІРА».

Відповідно до акту №0005202 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 17.01.2022 року допустима висота зазначеного транспортного засобу складає 4,0 м, фактична 4,23 м.

Відповідно до акту №313532 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 17.01.2022 року під час перевірки виявлено порушення вимог ст. 41 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевозився вантаж, де на момент перевірки були відсутні ТТН, страховий поліс, протокол перевірки технічного стану т/з, протокол перевірки тахографа, згідно замірів висота вантажу становить 4,23 м при дозволено 4,0 м. Водій транспортного засобу не надав пояснень з приводу встановлених порушень.

14.06.2022 року Відділом державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті запрошено позивача на розгляд справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту №313532, який відбудеться 12 липня 2022 року з 10:00 по 15:00 год. в приміщенні за адресою: м. Київ, пр-т Науки, 57 (2й поверх, каб. 10).

Вказане повідомлення 16.06.2022 року направлено позивачу засобами поштового зв`язку за зареєстрованою адресою місцезнаходження: 03039, місто Київ, провулок Руслана Лужевського, будинок 14, та вручено представнику позивача за довіреністю 17.06.2022 року.

12 липня 2022 року Відділом державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №345026, відповідно до якої за відсутність на момент проведення перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографу до ТЗ, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» постановлено стягнути з ТОВ «ЕСФІРА» адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн.

12 липня 2022 року Відділом державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №345025, відповідно до якої враховуючи те, що ТОВ «ЕСФІРА» допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових від 5% до 10% включно, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» постановлено стягнути з ТОВ «ЕСФІРА» адміністративно-господарський штраф у сумі 8 500 грн.

Отже, спірною обставиною у справі є правові підстави для винесення постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №345026 та №345025 від 12 липня 2022 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 6 Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю (пункт 7 Положення №103).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 Положення №103).

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з приписами статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Так, підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу спірними постановами слугував висновок інспекторів про вчинення порушень, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач як одну з підстав позову визначив розгляд відповідачем справи про порушення автомобільним перевізником законодавства про автомобільний транспорт та винесення оскарженої постанови поза межами встановленого пунктом 25 Порядку № 1567 двомісячного строку, що свідчить про протиправність спірних постанов від 12 липня 2022 року № 345025 та №345026.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постановах від 16.08.2023 у справі № 160/12371/22, від 26.10.2023 у справі № 160/17116/22 та від 14.12.2023 у справі №160/10125/22 вже викладав висновки щодо застосування статей 250 ГК України, пункту 25 Порядку №1567 у згаданому контексті. Такий висновок зводиться до наступного.

Виходячи з аналізу положень статті 250 ГК України, законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб`єктів господарювання за порушення зазначеними суб`єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. Фактично у наведеній статті містяться два строкові обмеження.

Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Другий обмежувальний строк, встановлений у вказаній статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку, що при виявленні факту вчинення суб`єктом господарювання правопорушення під час здійснення господарської діяльності, суб`єкт владних повноважень, ухвалюючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статті 250 ГК України. Закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

У даній справі акт проведення перевірки складено 17 січня 2022 року, а спірні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято 12 липня 2022 року.

Викладене свідчить про те, що територіальний орган Укртрансбезпеки, фактично порушивши строк розгляду справи (не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення), передбаченого пунктом 25 Порядку № 1567, застосував до позивача адміністративно-господарські санкції в межах строку, встановленого статтею 250 ГК України.

Суд звертає увагу, що вказані строки мають принципово різне значення, адже пункт 25 Порядку № 1567 стосується строку розгляду суб`єктом владних повноважень справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а стаття 250 ГК України визначає строк притягнення до відповідальності за таке порушення, який вираховується з дня його виявлення.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач застосував адміністративно-господарський штраф в межах шестимісячного строку, передбаченого статтею 250 ГК України, що свідчить про правомірність прийняття постанови.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 25.07.2024 у справі № 200/2634/23, від 21 березня 2024 року у справі № 340/4182/22, 14 грудня 2023 року у справі № 160/10125/22, від 12 жовтня 2023 року у справі № 280/3520/22, від 16 серпня 2023 року у справі № 160/12371/22.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем дотримано вимоги законодавства в частині накладення на позивача адміністративно-господарської санкції, а сам факт порушення строків розгляду справи не є визначальним та не спростовує факт допущеного позивачем порушення. До того ж, недотримання строку розгляду справи в даному випадку відбулося з об`єктивних причин та не призвело до пропуску строку накладення штрафу.

Крім того, позивач як іншу підставу позову визначив порушення відповідачем процедури розгляду акту перевірки щодо порушенням позивачем законодавства про автомобільний транспорт, оскільки позивача не було повідомлено про дату розгляду справи, що позбавило його права бути присутнім під час розгляду справи, подавати відповідні докази, висловити заперечення.

Суд звертає увагу, що виходячи з аналізу пунктів 26, 27 Порядку №103 що Порядком №1567 установлено обов`язок органу державного контролю повідомити суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення транспортного законодавства. Водночас, неявка суб`єкта господарювання на розгляд такої справи не є перешкодою для її розгляду та прийняття відповідного рішення.

При цьому, відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанова Верховного Суду від 14.12.2023 року у справі №280/1426/20, від 01 березня 2018 року у справі № 820/4810/17.

Судом встановлено, що запрошення від 14.06.2022 року на розгляд справи про порушення транспортного законодавства (яка призначена на 12 липня 2022 року) Відділ державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті направило ТОВ «Есфіра» рекомендованим листом із повідомленням 16 червня 2022 року, що підтверджується фіскальним чеком відділення АТ «Укрпошта» від 16.06.2022 року, та вручено представнику відповідача за довіреністю 17.06.2022 року. Указане підтверджується роздруківкою трекінгу з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта», яка долучена відповідачем до відзиву на позовну заяву.

Тобто, відповідач виконав свій обов`язок щодо повідомлення суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення транспортного законодавства. При цьому, судом враховано, що відповідне запрошення було надіслано та вручено представнику відповідача завчасно до дати розгляду справи.

Отже, судовим розглядом не підтверджено тверджень позивача про його необізнаність про дату і час розгляду справи про порушення транспортного законодавства, та, відповідно, не може ставитись у вину відповідача і не оцінюється судом як порушення останнім пункту 26 Порядку № 1567.

Водночас, суд звертає увагу, що нормами Порядку № 1567 не установлено обов`язкової присутності суб`єкта господарювання під час розгляду справи про порушення транспортного законодавства. Неявка суб`єкта господарювання не є перешкодою для розгляду такої справи та винесенню органом державного контролю постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Позивачем не наведено інших підстав позову та не надано відповідних доказів, які б обґрунтовували протиправність спірних постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСФІРА» до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення прийнято, складено та підписано в повному обсязі 09 квітня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Троянова