Справа № 560/5651/25
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5651/25
УХВАЛА

09 квітня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянувши заяву про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До суду 09 квітня 2025 року надійшла заява про забезпечення позову, в якій фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить:

- зупинити дію Рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 474 від 27.03.2025 р. в частині його прийняття відносно ФОП ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради та Управління архітектури та містобудування про визнання протиправними та скасування рішень;

- зупинити дію Наказу управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради від 27.03.2025 р. № 12., до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради та Управління архітектури та містобудування про визнання протиправними та скасування рішень;

- заборонити уповноваженим особам виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради та Комунального підприємства «Хмельницькбудзамовник» вчиняти дії щодо виконання Рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 474 від 27.03.2025 р. в частині його прийняття відносно ФОП ОСОБА_1 та вчиняти дії щодо демонтажу тимчасової споруди « ІНФОРМАЦІЯ_1 » площею 60,0 кв.м в АДРЕСА_1 , яка використовується ФОП ОСОБА_1 на підставі Паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, який видано 27.03.2024 р. за № 1218, до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради та Управління архітектури та містобудування про визнання протиправними та скасування рішень.

Заява мотивована тим, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №474 від 27.03.2025 вирішено демонтувати буронабивні палеві фундаменти, монолітні залізобетонні колони монолітне перекриття з тимчасовими спорудами для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 та анулювати паспорти прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності павільйонів по АДРЕСА_1 . виданих ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 . Також згідно з наказом управління архітектури та містобудування від 27.03.2025 №12 наказано вважати анульованим паспорт прив`язки №1218 ТС для провадження підприємницької діяльності павільйону, який розміщений по АДРЕСА_1 , виданий 27.03.2024 ФОП ОСОБА_1 . Заявник вважає зазначені рішення та наказ протиправними та такими, які слід скасувати. Вважає, що демонтування тимчасової споруди може відбутися в будь-який момент, що, зокрема, зумовить фактичне зупинення його підприємницької діяльності, отримання доходів й сплати податків і військового збору, та, відповідно, поставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 - 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Заявник зазначає про протиправність рішення та наказу. Проте, сама лише незгода заявника з рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повновжень та звернення (або імовірне звернення) до суду з позовом про визнання таких протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

При цьому, встановити наявність очевидних ознак протиправності рішення та/або наказу, на аргументах протиправності яких ґрунтується мотивувальна частина поданої заявником заяви про забезпечення позову, можливо на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, під час розгляду судової справи по суті.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №800/521/17 висловлено правовий висновок, згідно із яким позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №640/10883/22.

Судження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 мають суб`єктивний характер та обумовлені його процесуальним становищем зацікавленої сторони.

Безумовно, рішення, бездіяльність чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів взаємовідносин. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Вірогідність демонтажу тимчасової споруди не є реальною загрозою виникнення ускладнень чи неможливості виконання рішення суду.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.02.2019 у справі № 826/13306/18.

Таким чином, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи наведене, заявник не довів необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, заява про забезпечення позову не належить задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк