Справа № 480/1947/25
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
07 квітня 2025 року Справа № 480/1947/25
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Кролевецького районного суду Сумської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Кролевецького районного суду Сумської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, в якому просить:
1. Визнати протиправним наказ керівника апарату Кролевецького районного суду Сумської області від 21 лютого 2024 року №07 к-ос про встановлення у 2024 році надбавки для вислуги років державної служби в розмірі 30 відсотків головному спеціалісту суду (по роботі з персоналом) Кролевецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 та скасувати наказ керівника апарату Кролевецького районного суду Сумської області від 21 лютого 2024 року №07 к-ос в частині встановлення надбавки за вислугу років на державній службі на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожен календарний рік стажу державної служби ОСОБА_1 - в розмірі 30 відсотків посадового окладу.
2. Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі ОСОБА_1 відповідно до статті 52 Закону України «Про державну службу» та наказу Кролевецького районного суду Сумської області від 03.02.2023 року №09к-ос починаючи з 25 січня 2024 року, із урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.
Ухвалою суду від 25.03.2025 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.
Позивачка через підсистему "Електронний суд" надіслала заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду, оскільки у 2023-2024 рр. помер її батько та брат, а тому після таких подій перебувала тривалий час в пригніченому моральному стані. Також повторно просить звернути увагу на таку обставину, що заявниця є матір`ю малолітньої дитини, у зв`язку з чим під час оповіщення сигналу "Увага всім, повітряна тривога" у неї з`являється підвищене відчуття тривоги за свою дитину.
Дослідивши матеріали позовної заяви, заяви про усунення недоліків та надаючи оцінку поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом, зазначеним представником позивача, суд повідомляє наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частин першої та другої якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Судом встановлено, що позивачка повинна була дізнатися про порушення своїх прав у лютому 2024 року, ознайомившися з наказом від 21.02.2024 року №07 к-ос про встановлення та виплату надбавки за вислугу років на державній службі або з дня отримання заробітньої плати за лютий 2024 року.

Відтак, перебіг строку звернення до суду зі спірними правовідносинами починається з березня 2024 року.

Однак, заявниця звернулася до суду 04.03.2025 року (відповідно до даних, зазначених на конверті АТ "Укрпошта").

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.

Також нормами ст. 122 КАС України не врегулювано питання щодо строків звернення до суду у разі порушення питання щодо оплати праці після звільнення, а отже суд застосовує норми трудового законодавства у цих спірних правовідносинах.

Згідно зі ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, звернувшися до суду 04.03.2025 року позивачка пропустила місячний строк щодо оскарження наказу від 21.02.2024 року №07 к-ос про встанановлення та виплату надбавки за вислугу років на державній службі в частині, що стосується заявниці, та трьохмісячний строк звернення до суду щодо здійснення перерахунку і виплати їй надбавки за вислугу років.

Суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду справах № 640/7095/22 та 320/1753/23, а саме, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Відтак, за усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аргументи ж про введення в Україні воєнного стану могли б бути визнані у розглядуваному випадку доречними та такими, що підтверджують існування об`єктивних причин, які дійсно перешкоджали можливості вчинити дії задля своєчасного звернення до суду для захисту своїх прав, за умови доведеності конкретних умов і обставин, які стали на заваді реалізації відповідного права належними і допустимими доказами.

Воєнний стан визначається як особливий правовий режим, що вводиться у разі виникнення загрози нападу.

Воєнні дії організоване застосування військ, сил і засобів для воєнних операцій на суші, на морі, в повітрі, в космосі в стратегічному й оперативному вимірах. Залежно від можливостей збройних сил, мети і характеру їх дій, ведуться у формі кампаній, операцій, битв, ударів, боїв, систематичних бойових дій. Стосуються також усіх видів пересування військ (сил флоту) і комплексів що забезпечують виконання цих заходів. Передбачають відбиття атакувальних дій противника, захист власних військ (сил флоту) і об`єктів що ними прикриваються, та знищення (розгром) ворога (з інтернет-сайту "Wikipedia").

Відтак, посилання позивачки на ракетно-авіаційні удари, ударів БПЛА, постійні сигнали "Увага, повітряна тривога" є наслідком воєнних дій, які проводяться під час оголошення воєного стану.

Також суд зауважує, що місце проживання, дозвілля та роботи позивачки (Кролевецька громада Шосткинського району Сумської області) відповідно до даних Міністерства розвитку громад та територій України не відноситься до території можливих бойових дій або території активних бойових дій.

Отже, посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів на їх підтвердження. Неможливість здійснення процесуальних прав учасником процесу задля визнання підстави поважною причиною пропуску процесуального строку має бути реальною. Указані ж доводи позивача є необґрунтованими, адже не містять жодного підтвердження доказами. Більше того, саме посилання на воєнний стан не може свідчити про неможливість виконувати процесуальні права та обов`язки вчасно.

Щодо доводів позивачки про неможливість здійснювати свої процесуальної права під час сигналу оповіщення "Увага всім, повітряна тривога" з урахуванням того, що вона є матір`ю малолітньої дитини та перебувала з нею в укритті, суд зазначає наступне.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України).

Згідно Законом України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Таким чином, обов`язок піклуватися про дитину виникає у обох батьків, а також не залежнить від введення на території України воєнного стану.

Також вимкнення електроенергії у 2024-2025 рр. у Сумській області мало тимчасовий характер, так само як і зачинення відділеннь АТ "Укрпошти" та оголошення сповіщення "Увага всім, повітряна тривога", тому суд не бере до уваги дану підставу як поважну причину пропуску строку звернення до суду, оскільки позивачка мала можливість у найближчий час (після увімкнення світла або відновлення роботи поштових відділень тощо) звернутися до суду за захистом своїх прав.

Однією з обставин, викладених у заяві позивача про поновлення строку звернення до суду, є пригнічений моральний стан позивачки, який виник у період серпень 2023 - лютий 2024, однак, дана обставина не пов`язана із питанням строку звернення до суду із позовом чи необізнаністю про існування порушеного права, і відповідно не перешкоджала зверненню до суду в межах визначеного строку.

Суд зауважує, що, незважаючи на залишення позовної заяви без руху та надання позивачу можливості подати клопотання про поновлення строку звернення до суду з доказами на його підтвердження, позивач у поданому клопотанні не навів поважних причин, які б унеможливили його звернення до суду в межах встановленого законом строку, а обставини, на які він посилається, не свідчать про існування об`єктивних перешкод у реалізації ним свого права на судовий захист в межах такого строку.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять.

Таким чином, доводи, викладені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, є безпідставними, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду, при цьому не надавши суду належних доказів поважності причин пропуску такого строку.

За таких обставин, суд не знайшов підстав для задоволення заяви позивачки про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, а підстави, наведені його представником у заяві про поновлення цього строку, не є поважними, тому позовну заяву слід повернути.

Крім того, суд зазначає, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причин пропустку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кролевецького районного суду Сумської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.О. Осіпова