Справа № 640/11566/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної позапланової перевірки відповідача виявлені порушення у сфері пожежної та техногенної безпеки, які викладені в акті перевірки від 24.02.2020 року № 227. Зазначені порушення у добровільному порядку відповідачем не усунуті, у зв`язку із чим, подальша експлуатація приміщень підвального поверху будівлі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва» створює загрозу життю та здоров`ю людей, у зв`язку із чим є нагальна потреба у вжитті заходів реагування шляхом відключення електропостачання та накладення печаток на головний електрощит та вхідні двері підвального поверху.
Заперечуючи проти позовної заяви, Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва" подано відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. У відзиві відповідач зазначає про часткове усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 24.02.2020 року № 227. Інші порушення перебувають в процесі усунення. Вказує, що при обранні виключного заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі, позивачем як суб`єктом владних повноважень та судом, має враховуватись принцип співмірності обраного заходу тим порушення, які залишились не усунутими на час розгляду справи. Стверджує, що зупинення експлуатації приміщень відповідача призведе до неможливості надання медичної допомоги населенню, що є недопустимим в період пандемії коронавірусної хвороби.
28.07.2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що порушення, які зазначені в акті перевірки, в повному обсязі не усунуті та є небезпечними для життя та здоров`я людей.
27.08.2020 року позивачем до суду було надано додаткові пояснення.
Відповідно до абзаців 1, 4 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України Про судоустрій і статус суддів, Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825 Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва.
10.03.2025 року до суду від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві надійшли пояснення, в яких зазначено, що за результатами проведеної перевірки об`єкту відполвідача від 26.01.2021 року складено акт №31, в якому зафіксовано 5 порушень, які є суттєвими та створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 20.02.2020 року по 24.02.2020 року на підставі наказу «Про проведення позапланових перевірок» від 28.02.2020 року № 1075 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві проведено позапланову перевірку приміщень підвального поверху будівлі Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва", за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Червоноткацька, 31.
За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) складено акт № 227 від 24.02.2020 року щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Перевіркою встановлено 34 порушення Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва" вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сфері пожежної безпеки.
23.06.2020 року з метою фіксації усунених порушень, встановлених актом перевірки від 24.02.2020 року №227, КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва" звернулось до Дніпровського районного управління ДСНС України у м. Києві із заявою про здійснення позапланового заходу державного нагляду.
За результатами проведення позапланової перевірки щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в період з 02.07.2020 року по 03.07.2020 року було проведено позапланову перевірку та складено акт від 03.07.2020 року №362, яким зафіксовано 21 порушення.
12.01.2021 року з метою фіксації усунених порушень, встановлених актом перевірки від 24.02.2020 року №227, КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва" звернулось до Дніпровського районного управління ДСНС України у м. Києві із заявою про здійснення позапланового заходу державного нагляду.
В період з 25.01.2021 року по 26.01.2021 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві проведено перевірку та за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) складено акт № 31 від 26.01.2021 року щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Перевіркою встановлено 5 порушень Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва" вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сфері пожежної безпеки.
Примірник акту перевірки вручений уповноваженій особі відповідача 26.01.2021 року в якому зазначено, що порушення планується усунити при проведенні капітального ремонту будівлі після виділення коштів з бюджету.
Вважаючи, що наявні підстави для застосування заходів реагування шляхом зупинення експлуатації приміщень підвального поверху будівлі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва», позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (чинний на момент виникнення правовідносин).
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Згідно частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Відповідно до статті 1 Кодексу цивільного захисту України, даний правовий акт регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до частин 1-3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.
Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях.
Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Статтями 64, 65 та 66 Кодексу цивільного захисту України визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та планових перевірок відповідно до закону. Такий нагляд уповноважений здійснювати і позивач у справі - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.
Згідно пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Частиною 1 статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
В силу приписів частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту.
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Згідно зазначених норм, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.
З аналізу викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні. При обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
У свою чергу, пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю. Тобто, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає як при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, так і за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від наслідків такого порушення, що підвищують ризик виникнення пожеж та шкідливого впливу небезпечних чинників при пожежі, яка уже виникла.
Застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Водночас поняття «загроза життю/та або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природнього середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Крім того, заходи реагування мають також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної безпеки та пожежної безпеки на підприємстві.
З матеріалів справи вбачається, що в періоди з 20.02.2020 року по 24.02.2020 року, з 02.07.2020 року по 03.07.2020 року, з 25.01.2021 року по 26.01.2021 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві були проведені позапланові перевірки приміщень підвального поверху будівлі Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва", за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Червоноткацька, 31, за результатами яких були складені акти №227 від 24.02.2020 року, №362 від 03.07.2020 року, № 31 від 26.01.2021 року щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Так, за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду, зокрема з 25.01.2021 року по 26.01.2021 року встановлено 5 неусунутих порушень Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва" вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сфері пожежної безпеки, про що складено акт № 31 від 26.01.2021 року.
Суд зазначає, що порушення, які є підставою для застосування заходів реагування, встановлені в акті перевірки, відповідач не усунув в повному обсязі.
Так, неусунутими залишились наступні порушення: п. 2.23 Розділу ІІІ ППБУ висота дверей евакуаційного виходу з коридору другого та першого поверхів менше 2-х метрів в порушення вимог п. 7.2.7 ДБН В 1.1-7:2016, ширина дверей евакуаційного виходу з медичних кабінетів на 1-му поверсі менше 0,8 метрів в порушення вимог п. 7.2.7 ДБН В 1.1-7:2016; п. 2.16 Розділу ІІІ ППБУ грати на вікнах приміщень, де перебувають люди, не виконані розпашними, розсувними або легкозаймистими; п. 2.17 Розділу ІІІ ППБУ допускається оздоблення (облицювання стін на шляхах евакуації в коридорах на третьому, першому поверхах та вестибюлю (холу) першого поверху горючими матеріалами (пластиковою вагонкою); п. 2.23 Розділу ІІІ ППБУ двері сходових кліток не обладнані пристроями для самозачищення.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 (далі - Правила №1417), ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (далі - об`єкт).
Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу V Правил №1417, порушення якого відображено позивачем в акті, усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах.
Поняття "загроза життю та/або здоров`ю людини" є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Суд зазначає, що існування хоча б одного з порушень виявлених позивачем, як таких, що загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повної чи часткової зупинки експлуатації будівель та приміщень.
Виявлені порушення є суттєвими та потребують усунення, оскільки їх наявність може призвести до виникнення надзвичайної ситуації, не дозволить у випадку виникнення пожежі вчасно її ліквідувати, призведе до стрімкого розвитку та може потенційно загрожувати життю та здоров`ю людей.
Суд також звертає увагу на те, що вказані порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Верховний Суд у постанові від 26.02.2020 у справі №826/7073/18 дійшов висновку про те, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень (об`єктів) якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.
Відтак, враховуючи наявність таких порушень, подальша діяльність відповідача створює загрозу життю та здоров`ю людей, які перебувають в будівлі, внаслідок чого є підстави для застосування до відповідача заходів реагування.
Відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів усунення усіх порушень, а застосування заходів реагування буде співмірним з виявленими та неусуненими відповідачем порушеннями.
Застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявленого порушення.
Відтак, відповідача не позбавлено можливості у встановленому порядку звернутися з заявою про скасування заходів реагування після усунення всіх виявлених порушень у сферах техногенної та пожежної безпеки.
Таким чином, враховуючи те, що відповідачем в повному обсязі не усунуто порушення, виявлені під час здійснення (позапланового заходу державного нагляду (контролю), суд погоджується з позицією позивача про необхідність зупинення експлуатації приміщень підвального поверху будівлі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва», розташованого за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Червоноткацька, 31, до повного усунення порушень, зазначених в акті від 26.01.2021 року №31.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва" про застосування заходів реагування.
Щодо стягнення з відповідача судового збору суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень пов`язанні із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень підвального поверху будівлі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва», розташованого за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Червоноткацька, 31, до повного усунення порушень, зазначених в акті від 26.01.2021 року №31.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська