Справа № 500/79/23
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 квітня 2025 року

м. Київ

справа №500/79/23

адміністративне провадження №К/990/12983/24, №К/990/13388/24, №К/990/13447/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів - Загороднюка А. Г., Мартинюк Н. М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пньова Петра Олександровича про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 500/79/23 за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання незаконними та скасування рішень, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Міністерства освіти і науки України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024,

за касаційною скаргою Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, до якої приєднався ОСОБА_1 , на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024,

за касаційною скаргою Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на постанову Восьмого апеляційного адміністративного від 19.03.2024, якою відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач) звернувся до суду з позовом до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка (далі - відповідач-1, Університет), Міністерства освіти і науки України (далі - відповідач-2, Міністерства освіти і науки України), де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , третя особа), в якому, з урахування заяв про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати незаконним Положення про організаційний комітет з проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, затверджене Вченою радою університету (протоколом № 2 від 27.09.2022) і уведено в дію наказом ректора № 192-р;

- визнати незаконним Положення про порядок проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, затверджене Вченою радою університету (протоколом № 2 від 27.09.2022) і уведено в дію наказом ректора № 192-р;

- визнати незаконним Положення про виборчу комісію з проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка (протоколом № 2 від 27.09.2022) і уведено в дію наказом ректора № 192-р;

- визнати протиправним та скасувати наказ ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 192-р від 27.09.2022;

- визнати протиправним і скасувати наказ № 212 від 14.10.2022 «Про організацію виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка», виданий Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка;

- визнати незаконним та скасувати протокол виборчої комісії з виборів керівника закладу вищої освіти Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 6 від 22.12.2022;

- визнати незаконним та скасувати протокол Організаційного комітету з проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 11 від 22.12.2022;

- визнати незаконним такими, що не відбулись вибори ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, які проведенні 22.12.2022 Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка;

- визнати незаконним та скасувати протокол засідання Організаційного комітету проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 13 від 29.12.2022;

- визнати незаконним та скасувати протокол виборчої комісії з виборів керівника закладу вищої освіти Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 9 від 29.12.2022;

- визнати незаконними такими, що не відбулись вибори ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, які були проведені 29.12.2022 Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України від 16.01.2023 «Про призначення на посаду ректора», яким ОСОБА_1 , доктора філософських наук, професора призначено ректором Тернопільського педагогічного національного університету імені Володимира Гнатюка строком на 5 років з 17.01.2023 до 16.01.2028, як обраного за конкурсом на умовах, викладених в контракті.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 задоволено заяву представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 500/79/23. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка з організації проведення виборів ректора, що відбулись 29.12.2022 протиправними. Визнано протиправним та скасовано протокол засідання Організаційного комітету проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 13 від 29.12.2022. Визнано протиправним та скасовано протокол виборчої комісії з виборів керівника закладу вищої освіти Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 9 від 29.12.2022. Визнано такими, що не відбулись вибори ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, які були проведені 29.12.2022 Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства освіти і науки України від 16.01.2023 «Про призначення на посаду ректора», яким ОСОБА_1 призначено ректором Тернопільського педагогічного національного університету імені Володимира Гнатюка строком на 5 років з 17.01.2023 до 16.01.2028. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з бюджетних асигнувань Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 6441,60 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 у справі № 500/79/23 скасовано та прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2024 відкрито касаційне провадження за скаргою Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на постанову Восьмого апеляційного адміністративного від 19.03.2024 про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 500/79/23.

Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2024 відкрито касаційне провадження за скаргою Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на постанову Восьмого апеляційного адміністративного від 19.03.2024 у справі № 500/79/23.

Ухвалою Верховного Суду від 13.05.2024 відкрито касаційне провадження за скаргою Міністерства освіти і науки України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного від 19.03.2024 у справі № 500/79/23.

Ухвалою Верховного Суду від 22.10.2024 задоволено клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі № 500/79/23. Зупинено касаційні провадження у справі № 500/79/23 (№ К/990/12983/24, № К/990/13388/24, № К/990/13447/24) за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання незаконними та скасування рішень - до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних сил України. Зобов`язано ОСОБА_2 повідомити про усунення обставин, які стали підставою для зупинення касаційних проваджень у справі № 500/79/23 з долученням копій підтверджуючих документів.

Ухвалою Верховного Суду від 01.11.2024 поновлено касаційні провадження у справі № 500/79/23 (№ К/990/12983/24, № К/990/13388/24, № К/990/13447/24) за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання незаконними та скасування рішень. Справу № 500/79/23 призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін на 12.11.2024 о 14 год 30 хв для вирішення клопотань.

Ухвалою Верховного Суду від 12.11.2024 прийнято до касаційного розгляду заяву ОСОБА_1 про приєднання до касаційної скарги Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 у справі № 500/79/23.

Ухвалою Верховного Суду від 21.01.2025 задоволено клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі № 500/79/23. Зупинено касаційні провадження у справі № 500/79/23 (№ К/990/12983/24, № К/990/13388/24, № К/990/13447/24) за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання незаконними та скасування рішень - до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Зобов`язано ОСОБА_2 повідомити про усунення обставин, які стали підставою для зупинення касаційних проваджень у справі № 500/79/23 з долученням копій підтверджуючих документів.

27.03.2025 до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Пньова П. О. про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 500/79/23, на обґрунтування якої заявник зазначив, що Верховний Суд в ухвалі від 21.01.2025 не надав жодної оцінки доказам і доводам третьої особи і його представника щодо формальної мобілізації позивача, поведінці ОСОБА_2 по ухиленню від участі у розгляді справи в період його активної участі у сесіях органу місцевого самоврядування, засіданнях комісії органу місцевого самоврядування, конкурсах на заміщення вакантних посад керівників загальноосвітніх закладів, мандрівок по місту Львову тощо. На його думку, обставини безпосереднього залучення особи до бойових дій або здійснення інших заходів з національної безпеки та оборони у період, що закінчився на час розгляду клопотання про зупинення провадження у справі, не є підставою для задоволення відповідного клопотання, адже мета застосування пункту 5 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) полягає у забезпеченні принципу змагальності та гарантуванні можливості реалізації процесуальних прав особою, яка з об`єктивних причин не має можливості їх реалізувати, а не у наданні такій особі пільги у зв`язку зі здійсненням нею указаних заходів у минулому.

Також заявник уважає, що Верховний Суд при постановлені ухвали 21.01.2025 однобічно і необґрунтовано дотримався вимог щодо однієї особи - позивача, але не дотримався їх щодо іншої фізичної особи - третьої особи та не надав можливості іншим учасникам в черговий раз спростувати «достовірність» наданого недопустимого «доказу», а саме: копії листа від 20.01.2025 № 24/112. Крім того, на його думку, звичайний поверхневий огляд та порівняння відтиску печатки військової частини НОМЕР_1 та підпису виконаного від імені ОСОБА_3 на долученій позивачем до свого заперечення/пояснення від 21.01.2025 копії витягу із наказу від 20.12.2024 № 124 із іншими раніше долученими копіями документів із відтисками печатки військової частини НОМЕР_1 та підписами виконаними від імені ОСОБА_3 свідчать про їхню явну розбіжність і не схожість, суттєву відмінність у певних елементах відтиску печатки та підпису, що ставить під обґрунтований сумнів справжність тих або інших поданих ОСОБА_2 копій документів.

Окрім цього, заявник уважає, що Верховний Суд у справі № 500/79/23, ухвалюючи рішення про зупинення розгляду справи послався на електронно-паперові сумнівні докази для обґрунтування прийнятої ухвали від 21.01.2025, не зібрав достовірних доказів на підтвердження чи спростування факту перебування ОСОБА_2 у військовій частині, переведеній на воєнний стан; чи виконує указана частина бойові завдання у зоні бойових дій, а також чи призвів призов позивача на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до об`єктивної і реальної неможливості відповідача приймати участь у судовому провадженні, а послався на явно, на його думку, недостовірні докази, які інший учасник/учасники справи поставили під обґрунтований сумнів і за приписами процесуального закону не мали братися судом до уваги.

Також заявник зазначає, що діючим процесуальним законом не передбачено можливості відкликання клопотань про відновлення провадження у справі, тим більше особою, яка їх не подавала та за обставин їх підтримання іншими учасниками справи й надання аналогічного клопотання про відмову у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи третьою особою. Зазначає, що в порушення положень статті 18 КАС України в. о. ректора ТНПУ ім. Володимира Гнатюка - радник ректора ОСОБА_4 заяву про відкликання касаційної скарги подав засобами електронної пошти без використання підсистеми Електронний Суд ЄСІТС.

Таким чином, на думку заявника, умовиводи викладені в ухвалі касаційного суду від 21.01.2025 не ґрунтуються ні на аналізі доказів поданих усіма сторонами, ні на аналізі норм права, які регулюють спірні правовідносини, ні на судовій практиці та правових позиціях (висновках) Верховного Суду, а отже це судове рішення є невмотивованим і необґрунтованим.

Щодо не розгляду заяви/клопотання про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 заявник зазначив, що ні нормою статті 340 КАС України, ні пунктом 5 частини першої статті 236 КАС України не передбачено пріоритету клопотання учасника справи про зупинення розгляду справи над клопотанням/заявою іншого учасника справи про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються. Указані клопотання і заяви не є взаємовиключними. Розгляд клопотання/заяви про зупинення дії оскаржуваного рішення вже на стадії касаційного розгляду, з урахуванням вимог частини першої статті 342 КАС України про те, що касаційна скарга на рішення та постанови, визначені частиною першою статті 328 цього Кодексу, має бути розглянута протягом шістдесяти днів, з дня постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, втрачає свій сенс для особи, яка подала таке клопотання/заяву. Водночас розгляд клопотання/заяви про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 у період прийняття Верховним Судом ухвали про зупинення розгляду справи № 500/79/23 на невизначений, по суті, календарний строк, набуває максимального значення для іншого учасника справи - третьої особи, оскільки призводить до правової невизначеності її статусу у закладі вищої освіти на неозначений час.

На думку заявника, дія постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 у справі № 500/79/23 зумовлює триваюче порушення трудових прав третьої особи та позбавить можливості ОСОБА_1 права на поворот виконання рішення в частині невиплати належної заробітної плати, яку він мав би отримувати на обраній посаді, у разі скасування Верховним Судом постанови суду апеляційної інстанції, тобто без вжиття такого заходу, як зупинення дії оскаржуваного рішення, захист прав скаржника стане неможливим, а наслідки незворотними.

Також заявник уважає, що у разі не зупинення дії оскаржуваного судового рішення виникне колізійна ситуація, коли буде наявна одночасно особа обрана трудовим колективом на виборах у грудні 2022 року за наявності відкритого касаційного провадження про скасування судового рішення апеляційної інстанції, та особа, яка може бути обрана під час касаційного розгляду справи 18.06.2025. Це може викликати суперечливість компетенцій обраних осіб, зумовити стан правової невизначеності у спірних правовідносинах та породити нові спори стосовно легітимності і повноважень переможця конкурсу та в подальшому призначеної МОН України особи за результатами цих виборів на посаду керівника закладу вищої освіти. За таких умов захист прав та інтересів ОСОБА_1 стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат; існуватимуть перешкоди для застосування або буде неможливим застосування передбаченого статтями 380 та 381 КАС України механізму повороту виконання судового рішення. При цьому заявник зазначає, що зупинення дії оскаржуваного рішення не вплине ні на матеріальні, ні на нематеріальні інтереси позивача у цій справі та не завдасть жодної шкоди ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, представник ОСОБА_1 - адвокат Пньов П. О., посилаючись, зокрема, на пункт 1 частини першої статті 252 КАС України, просив ухвалити додаткове судове рішення, яким вирішити і задовольнити клопотання/заяви представника відповідача від 08.04.2024 та третьої особи від 08.11.2024 про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 у справі № 500/79/23 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Суддя Мельник-Томенко Ж. М. з 03.04.2025 по 07.04.2025 знаходилася у відпустці, відповідно до наказу голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2025 № 977/0/5-25.

Вирішуючи зазначену заяву представника третьої особи, Суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 1540/4122/18 зазначено, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги.

За змістом частини першої статті 252 КАС України підставою для винесення додаткового рішення може бути неухвалення судом рішення щодо однієї з позовних вимог, якщо щодо решти вимог, заявлених у позові, рішення ухвалено. Додаткове рішення необхідне також у тих випадках, коли відповідь суду не відповідає обсягу поставленого питання або ж спосіб судового захисту викладений неповно.

Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази. Разом з тим додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 9901/118/19 зазначено, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Стаття 252 КАС України передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення (постанови чи ухвали) з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у постанові чи ухвалі.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення, визначені статтею 244 КАС України.

Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 6-1) чи є підстави для здійснення судового контролю, передбаченого частинами п`ятою, шостою статті 382 цього Кодексу; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Обґрунтовуючи указану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, заявник фактично висловлює свою незгоду з ухвалою Верховного Суду від 21.01.2025, якою зупинено провадження у справі № 500/79/23.

Однак, стаття 252 КАС України не передбачає підстави ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення процесуальних питань, навіть і щодо зупинення дії судового рішення.

Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку, тобто зупинення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

В ухвалі Верховного Суду від 21.01.2025 щодо клопотання третьої особи про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 у справі № 500/79/23 наголошувалося, що у цій справі спір вирішено в апеляційній інстанції та рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили. При цьому, зупинення дії судового рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, може застосовуватися лише у виключних випадках. До того ж, Верховний Суд у цій справі вже дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим питання про зупинення дії оскаржуваного рішення у даному випадку не розглядається.

Відповідно до частини другої статті 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Ураховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 21.01.2025 зупинено провадження у адміністративній справі № 500/79/23, а стаття 252 КАС України не передбачає підстави ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення процесуальних питань, Суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду.

Керуючись статтями 167, 248, 256 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пньова Петра Олександровича про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 500/79/23 повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.Г. Загороднюк

Н.М. Мартинюк ,

Судді Верховного Суду