Справа № 380/15692/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/15692/24 пров. № А/857/34693/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року (головуючий суддя Желік О.М., м. Львів) у справі № 380/15692/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови перерахунку пенсії, виходячи із 70% сум грошового забезпечення; зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , виходячи із 70% сум грошового забезпечення з моменту звернення з відповідною заявою 29 травня 2024 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та йому призначено пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон №2262-ХІІ) з 26.04.1997 у розмірі 70% сум грошового забезпечення. Вказує, що з 01.01.2008 відповідачем було зменшено відсоткове значення його пенсії з 70% до 65% сум грошового забезпечення, оскільки ним не було враховано збільшення розміру пенсії на 5%, передбачене для учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії (в редакції Закону №2262-ХІІ, який діяв станом на момент призначення пенсії позивачу). Вважає, що він має право на збільшення розміру його пенсії в розмірі 5% від основної суми грошового забезпечення з огляду на те, що станом на момент призначення його пенсії Законом було встановлено для відповідної категорії осіб таке підвищення.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 1) ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Пенсію позивачу призначено з 26.04.1997 у розмірі 70% сум грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком Уч.36841 на пенсію за вислугу строків служби.

Згідно перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2018 основний розмір пенсії позивача 65% сум грошового забезпечення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 19.06.2024 позивача повідомлено про те, що Законом України від 04.04.2006 №3591-IV Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців було внесено зміни до пункту в статті 13 Закону №2262-ХІІ, якими не передбачено збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5% відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо відмови в перерахунку його пенсії виходячи з 70% сум грошового забезпечення протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірним питанням є правомірність зменшення розміру пенсії при її перерахунку на підставі статті 63 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцю, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до категорії 2, у відсотковому співвідношенні (5 %) до грошового забезпечення, з якого обчислюється його пенсія на підставі статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України, зокрема, із числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, визначає Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до положень пункту "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно положень пункту "в" статті 13 Закону № 2262-XII особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, пунктом 9 Закону № 3591-IV, який набрав чинності 29 квітня 2006 року, внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до положень статті 13 Закон № 2262-ХІІ (в редакції Закону № 3591-IV) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років - 50 %, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 % відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт б статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 % і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей (пункт в статті 12): за вислугу 15 років - 40 % відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 % за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

З наведеного вбачається, що Законом № 3591-IV внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема, змінено редакцію пункту вказаної статті шляхом виключення можливості збільшення основної пенсії на 5 % та 10 % відповідних сум грошового забезпечення для осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 1 та 2.

Порядок перерахунку призначеної за Законом №2262-ХІІ пенсії врегульований положеннями статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Виходячи з положень цієї статті, колегія суддів зауважує, що обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов та порядку перерахунку пенсії за цим Законом, з огляду на це, порядок перерахунку пенсій врегульовано Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 даного Порядку на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Позиція Верховного Суду щодо застосування зазначеної норми сформована, зокрема, у постановах від 22 січня 2019 року у справі № 161/16953/16-а, від 20 жовтня 2020 року у справі № 520/8290/19, від 20 жовтня 2020 року у справі № 2040/7245/18, від 21 жовтня 2020 року у справі № 520/2982/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 1640/2389/18, від 21 жовтня 2020 року у справі № 520/27/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 0240/2802/18-а та від 22 жовтня 2020 року у справі № 2040/7214/18.

Крім того, разом із Порядком № 45 набрала чинності постанова КМУ № 1294, якою визначено нові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу державних органів.

У подальшому, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704 (набрала чинності з 1 березня 2018 року), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, пунктом 1 якої встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Повертаючись до спірних правовідносин, які безпосередньо стосуються правомірності зменшення Управлінням відсоткового значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку, колегія суддів зазначає наступне.

Основний розмір пенсії ОСОБА_1 станом на момент її призначення (26.04.1997) склав 70% сум грошового забезпечення, 5% з яких збільшення пенсії як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області було проведено з 01.01.2008 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 65% сум грошового забезпечення, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 19.06.2024.

Питання стосовно зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ, було предметом розгляду, зокрема, у зразковій справі № 240/5401/18.

За результатами перегляду вказаної справи Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2019 року погодилася з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у рішенні від 5 лютого 2019 року, про наявність підстав для задоволення позову та про те, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Зазначені висновки стосовно відсутності підстав для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку також узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24 серпня 2018 року у справі № 686/12623/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 522/22925/16-а, від 9 квітня 2020 року у справі № 640/19928/18, від 23 червня 2021 року у справі № 140/392/19, від 8 листопада 2022 року у справі № 2040/5923/18, від 14 листопада 2022 року у справі № 380/22040/21, від 28 листопада 2022 року у справі № 340/5306/21, від 2 березня 2023 року справах №300/5520/21 та № 300/5477/21, від 16 березня 2023 року у справі № 580/8568/21.

Крім того, аналогічні правовідносини були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 200/7786/19-а.

У цій справі Верховний Суд, аналізуючи положення статті 13 та 63 Закону № 2262-ХІІ, врахувавши позицію, сформовану у справі № 240/5401/18, вирішив відступити від висновків Верховного Суду України та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду про те, що оскільки на момент здійснення перерахунку пенсії стаття 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV не передбачала 10-відсоткового збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, а інша норма, яка б установлювала таку доплату, у чинному законодавстві України відсутня, то правових підстав для нарахування наведеної 10-відсоткової доплати для зазначених військовослужбовців немає.

Відступаючи від зазначеного висновку, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що на час виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону № 2262-ХІІ була чинною у редакції Закону № 3591-IV, яка не передбачала доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1. Проте, застосування органом пенсійного фонду при перерахунку пенсії позивача положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV є протиправним, позаяк ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.

Верховний Суд прийшов до висновку про відсутність підстав при перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами частини першої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії. При перерахунку пенсії для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, з огляду на положення статті 16 (подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу є обов`язком держави) у сукупності з положеннями частини п`ятою статті 17 (Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей) Конституції України, як виняток із загального правила, за чинного законодавчого регулювання застосовується тлумачення закону на користь особи (незастосування закону, який звужує права особи) у формі застосування попередньої редакції статті 13 Закону № 2262-ХІІ (до внесення змін згідно із Законом № 3591-IV) змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним.

Аналогічного висновку, керуючись позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 200/7786/19-а, дійшов Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2023 року у справі № 140/500/21, від 23 вересня 2024 року у справі № 600/5357/23-а.

За таких обставин, враховуючи позицію Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку, що дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії, виходячи із 70% сум грошового забезпечення позивача, є протиправними.

Враховуючи положення статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми матеріального права, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову.

Розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України не проводиться.

Керуючись ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 380/15692/24 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії, виходячи із 70% сум грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , виходячи із 70% сум грошового забезпечення з 29 травня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар