Справа № 440/11538/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/11538/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій просив:

-визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 щодо відмови /перешкоджанню у звільненні ОСОБА_1 з військової служби під час мобілізації за сімейними обставинами на підставі п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26, абз.10 п.3 ч.12 ст.26 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (в особі командира Військової частини НОМЕР_1 ) повторно розглянути матеріалами подання про звільнення від 15.08.2024 року за вих. №1674/1/1274, на підставі рапорту водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 від 10.08.2024 року за вх.№4971 про звільнення з військової служби на підставі п.п. "г" п.2 ч.4 ст.26,абз.10 п.3 ч.12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме: необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи, з врахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дружина позивача, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 має ІІ групу інвалідності по зору. Позивачем було подано рапорт про звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із сімейними обставинами, та абз.10 п.3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю ІІ групи, разом з документами на підтвердження правових підстав на звільнення, однак відповідач листом відмовив у задоволенні рапорту, чим порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та права позивача.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

Представник Військової частини НОМЕР_2 у відзиві на позовну заяву /а.с. 30-32/ просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що обов`язковою умовою для звільнення на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу» та пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України №2232-ХІІ є умова наявності в одного з подружжя інвалідності І чи ІІ групи та потреба у постійному догляді за такою особою. Представник Військової частини НОМЕР_2 звертав увагу, що до свого рапорту ОСОБА_1 було надано, крім інших документів: 1) копія довідки до акту огляду медикосоціальною експертною комісією серія 12 ААГ №109530 від 28.09.2023р., згідно якої ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності на строк до 01.10.2024 р., загальне захворювання. Висновок про характер та умови праці: протипоказана важка фізична праця, зорові навантаження на верстатах, праця пов`язана з можливістю поранення очей. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: лікування та нагляд окуліста згідно плану реабілітаційних заходів. Санаторне - курортне лікування. Запис щодо необхідності постійного догляду відсутній; 2) копія Ф 080-4/о висновок №478 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на професійній основі, щодо ОСОБА_2 . Згідно п.4 вказаного висновку, рекомендовано соціальні послуги, відмітка про догляд відсутня, висновок надано для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Вказана копія роздрукована на кольоровому принтері та належним чином не завірена; 3) висновок ЛКК №678 від 06.08.2024 щодо ОСОБА_2 , запис у вказаному висновку «не здатна до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду» виконано іншим рукописним почерком та іншою кульковою ручкою і відрізняється від основного рукописного тексту довідки, завірення печаткою відсутнє. Таким чином запис про постійний догляд міг бути внесений іншою зацікавленою особою, без відома голови та членів ЛКК.

Представник Військової частини НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву /а.с. 69-76/ просив у задоволенні позовної заяви відмовити повністю, вказуючи, що підставою для звільнення з військової служби відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, а саме п.п. «г» п.2 ч. 4 ст. 26, абз. 10 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною з числа осіб з інвалідністю ІІ групи є відповідний медичний висновок МСЕК, у той час як необхідність постійного стороннього догляду за хворою дитиною до 18 років є висновок ЛКК. Представник Військової частини НОМЕР_1 зауважував, що законні підстави для звільнення позивача з військової служби на підставі поданого подання були відсутні, а дії та рішення Військової частини НОМЕР_1 узгоджуються з вимогами чинного законодавства та не порушують права позивача, так як основною умовою для звільнення з військової служби відповідно до п.п. «г» п.2 ч. 4 ст. 26, абз. 10 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є не тільки наявність одного із подружжя з інвалідністю І чи ІІ групи, а й потреба в постійному догляді, належним чином оформлені документи в підтвердження якого позивачем Військовій частині НОМЕР_1 не надано.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/11538/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 23.12.2024 заяву представника Військової частини НОМЕР_1 про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву - задоволено. Продовжено Військовій частині строк для подання відзиву на позовну заяву до 19 грудня 2024 року. Клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про визнання строку пропуску подачі відзиву з поважних причин - задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку на подання відзиву Військовою частиною НОМЕР_1 у справі №440/11538/24. Прийнято до розгляду відзив Військової частини НОМЕР_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 26.02.2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_3 /а.с 9-10/.

Так, згідно витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №26 /а.с. 79 зворотній бік/ рекрута ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_4 , відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №9/2022 «Про загальну мобілізацію», статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вирішено призвати на військову службу та призначити на посаду кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, ВОС-101, шпк «солдат», з 26 лютого 2022 року зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_2 та вважати, що посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.06.2022 №107 /а.с. 78 зворотній бік/ солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 15 червня 2022 року №31-РС на посаду водія зенітного кулеметного відділення зенітного ракетного артилерійського взводу роти вогневої підтримки, вирішено вважати таким, що з 17 червня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.04.2024 №99 /а.с. 79/ солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , водія зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №39-РС від 05 квітня 2024 року на посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , вирішено вважати таким, що з 06 квітня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

10.08.2024 ОСОБА_1 подав рапорт командиру 3 стрілецької роти військової частини, в якому просив клопотання перед вищим командуванням про звільнення солдата ОСОБА_1 , водія 3 стрілецького взводу відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 з військової служби за призовом під час мобілізації у запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 та пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини) у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю 2 (другої) групи (вх. № 4971) /а.с. 38/.

Військовою частиною НОМЕР_2 було направлено командиру Військової частини НОМЕР_1 подання та додаткові матеріали щодо звільнення з військової служби військовослужбовця ОСОБА_1 , що підтверджується листом від 15.08.2024 №1674/1/1264 /а.с. 37, зворотній бік/.

До вказаного листа було додано такі документи:

1) подання на солдата ОСОБА_1 (вих. №1674/1/1265 від 15.08.2024);

2) копія рапорту солдата ОСОБА_1 (вх. №4971 від 10.08.2024 р);

3) аркуш бесіди солдата ОСОБА_1 (вх. №5028 від 15.08.2024);

4) копія паспорту ОСОБА_1 серія НОМЕР_5 (вх. №5028 від 15.08.2024);

5) копія платника податків ОСОБА_1 ;

6) копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_6 ;

7) копія паспорту ОСОБА_2 № НОМЕР_7 ;

8) копія довідки про внесення відомостей до єдиного державного реєстру демографічного реєстру ОСОБА_2 ;

9) копія платника податків ОСОБА_2 ;

10) копія довідки до акту огляду медико-соціальної експертизи комісії, серія 12ААГ №109530;

11) копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 , серія НОМЕР_8 ;

12) довідка з виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради №2339 від 25.12.2023;

13) Висновок №478 про наявність порушень функції організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №478 від 24.05.2024;

14) акти обстеження про встановлення фактичного місця проживання від 28.12.2023;

15) Висновок ЛКК №678 від 06.08.2024.

За результатами розгляду рапорту Військова частина НОМЕР_1 листом від 14.09.2024 №1526/1/3620 повідомила командира Військової частини НОМЕР_2 , що матеріали подання про звільнення за сімейними обставинами солдата ОСОБА_1 , водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 залишено без реалізації у зв`язку з відсутністю підстав для прийняття законного рішення /а.с. 36-37/.

У листі зазначено, що дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи та згідно акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №109530 від 28.09.2023 постійного догляду не потребує. Копія Ф 080-4/О висновок №478 не свідчить про необхідність постійного догляду за дружиною, оскільки п. 4 такого запису не містить. Сумнівний висновок ЛКК №678 від 06.08.2024 не може бути доказом потреби у постійному догляді за ОСОБА_2 зважаючи на невідоме походження рукописного запису про догляд, а також з урахуванням того, що факт потреби у постійному догляді за дружиною з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, підтверджується медичним висновком медико-соціальної експертної комісії. Надана копія акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 АГГ №109530 від 28.09.2023 р., не містить висновку МСЕК щодо необхідності здійснення постійного догляду, а отже не є належним підтверджуючим документом для звільнення з військової служби за мобілізацією в Збройних Силах України за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 та пункту 3 частини 13 статті 26 Закону №2232-ХІІ.

Військова частина НОМЕР_2 листом від 21.09.2024 №1674/1/1455 /а.с. 16-17/ повідомила ОСОБА_1 , що згідно подання, перед командуванням Військової частини НОМЕР_1 , за підпорядкованістю командиром Військової частини НОМЕР_2 , порушено клопотання про звільнення солдата ОСОБА_3 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю ІІ групи. Матеріали подання повернені без реалізації у зв`язку з відсутністю підстав для прийняття законного рішення. У листі наведено ті ж обставини, що й у листі Військової частини НОМЕР_1 від 14.09.2024 №1526/1/3620, які послугували підставою для відмови у звільненні позивача.

Вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 щодо відмови /перешкоджанню у звільненні ОСОБА_1 з військової служби під час мобілізації за сімейними обставинами на підставі п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26, абз.10 п.3 ч.12 ст.26 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу вимог статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Водночас відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону №2232-XII).

Частина 6 статті 2 Закону №2232-ХІІ визначає такі види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024, №740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025 строк дії воєнного стану продовжувався і діє по даний час.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон №389-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону №389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Так, підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану - через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Частиною дванадцятою статті 26 Закону №2232-ХІІ визначено перелік сімейних обставин та інших поважних причин, за наявності яких військовослужбовець підлягає звільненню з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ.

Зокрема, згідно з абзацом 11 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-ХІІ під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Відповідно до пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

За змістом пункту 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі - Статут) із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Пунктом 31 Статуту визначено, що начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно з пунктом 12.11. розділу XІІ Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10 квітня 2009 року №170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за №438/16454 (далі - Інструкція №170, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.

У свою чергу відповідно до пп. 23 пункту 5 додатку 19 до Інструкції № 170 при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються:

у разі необхідності здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи:

копія свідоцтва про шлюб;

один із документів, що підтверджує інвалідність дружини (чоловіка): довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, визначеною МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді (для осіб з інвалідністю II групи).

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що однією з підстав для звільнення військовослужбовця (як такого, що висловив своє небажання продовжувати проходження військової служби) з військової служби під час воєнного стану є необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Для звільнення з військової служби саме за такою сімейною обставиною військовослужбовець має довести такі факти:

- наявність дружини (чоловіка) статусу особи з інвалідністю І чи ІІ групи:

- необхідність здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи;

Лише за умови підтвердження таких взаємопов`язаних між собою обставин військовослужбовець підлягає звільненню з військової служби на підставі абзацу 11 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-ХІІ.

Звільнення військовослужбовців з військової служби під час воєнного стану через сімейні обставини або наявність інших поважних причин здійснюється шляхом подання військовослужбовцем, який не висловив бажання продовжувати військову службу, рапорту та документів, які підтверджують наявність правових підстав для звільнення його з військової служби, і такий рапорт має бути адресований вищій посадовій особі.

Верховним Судом у постанові від 26 червня 2024 року у справі №420/23353/23 зазначено, що розгляд рапорту про звільнення з військової служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність, зокрема, сімейних обставин або інших поважних причин, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.

Як свідчать встановлені у справі обставини, позивач обґрунтовує наявність у нього підстав для звільнення з військової служби необхідністю у здійсненні постійного догляду за своєю дружиною ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного догляду.

Проте за результатами розгляду рапорту Військова частина НОМЕР_1 листом від 14.09.2024 №1526/1/3620 повідомила командира Військової частини НОМЕР_2 , що матеріали подання про звільнення за сімейними обставинами солдата ОСОБА_1 , водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 залишено без реалізації у зв`язку з відсутністю підстав для прийняття законного рішення /а.с. 36-37/.

У листі зазначено, що дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи та згідно акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №109530 від 28.09.2023 постійного догляду не потребує. Копія Ф 080-4/О висновок №478 не свідчить про необхідність постійного догляду за дружиною, оскільки п. 4 такого запису не містить. Сумнівний висновок ЛКК №678 від 06.08.2024 не може бути доказом потреби у постійному догляді за ОСОБА_2 зважаючи на невідоме походження рукописного запису про догляд, а також з урахуванням того, що факт потреби у постійному догляді за дружиною з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, підтверджується медичним висновком медико-соціальної експертної комісії. Надана копія акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 АГГ №109530 від 28.09.2023 р., не містить висновку МСЕК щодо необхідності здійснення постійного догляду, а отже не є належним підтверджуючим документом для звільнення з військової служби за мобілізацією в Збройних Силах України за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 та пункту 3 частини 13 статті 26 Закону №2232-ХІІ.

Військова частина НОМЕР_2 листом від 21.09.2024 №1674/1/1455 /а.с. 16-17/ на підставі відповіді, отриманої від Військової частини НОМЕР_1 , повідомила ОСОБА_1 про відмову у звільненні з військової служби з посиланням на обставини, вказані у листі Військової частини НОМЕР_1 від 14.09.2024 №1526/1/3620.

Надаючи оцінку діям відповідачів, суд зазначає таке.

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 02.06.2022 ОСОБА_4 є дружиною позивача /а.с. 97/.

Із змісту довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 109530, яка була додана до рапорту позивача про звільнення з військової служби, судом встановлено, що дружині позивача ОСОБА_2 дійсно встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням до жовтня 2024 року /а.с. 14/.

Таким чином, позивачем доведено факт наявності у його дружини на час подання рапорту інвалідності ІІ групи, що вимагається абзацом 11 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», і що відповідачем в ході судового розгляду справи не заперечувалось.

Щодо документів, що підтверджують необхідність здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи, суд бере до уваги, що Верховний Суд у своїх постановах від 11 квітня 2023 року (справа №420/16689/23) та від 21 лютого 2024 року (справа №120/1909/23) звертав увагу на недосконалість та неузгодженість термінів та понять в нормативно-правових актах стосовно питання, яким документом підтверджується необхідність здійснення постійного догляду та який орган має право видавати цей документ.

Так, аналізуючи повноваження медико-соціальної експертної комісії, передбачених Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317, Верховний Суд дійшов висновку про те, що така комісія визначає потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі особам з інвалідністю, а також особам, яким визначена ступінь втрати професійної працездатності. Щодо осіб, які не відносяться до цих категорій, але які за станом здоров`я нездатні до самообслуговування і потребують постійного стороннього догляду, Верховний Суд вказав, що такі повноваження можуть бути віднесені до лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, які також мають право приймати висновки, зокрема, про наявність когнітивних порушень у громадян, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (за формою №080-2/о) з рекомендаціями щодо отримання відповідних послуг.

З урахуванням наведеного суд вважає, що необхідність здійснення догляду за дружиною, повинна бути підтверджена на вибір заявника (військовослужбовця) відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Як вбачається зі змісту висновку ЛКК № 678 від 06 серпня 2024 року, виданого КНП «Хорольська поліклініка» ОСОБА_2 1974 року народження невиліковно хвора та через порушення функцій організму не здатна до самообслуговування. Потребує постійного стороннього догляду /а.с. 15/. Вказане також підтверджується висновком №478 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі /а.с. 15 зворотній бік/.

Щодо доводів відповідачів, що у висновку ЛКК №678 від 06 серпня 2024 року запис «не здатна до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду» виконано іншим рукописним почерком та іншою кульковою ручкою і відрізняється від основного рукописного тексту довідки, суд зазначає наступне.

Потребу у постійному сторонньому догляді визначають лікувально-консультативні комісії на підставі первинної облікової документації № 027/о «Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого», що ведеться лікуючими лікарями, а тому військові частини не мають ставити під сумнів достовірність таких висновків. Крім того, доводи відповідачів про невідоме походження рукописного запису про догляд грунтуються на припущеннях, до суду не надано жодних належних доказів того, що у такому висновку зазначені помилкові чи недостовірні відомості, або записи у ньому є підробленими.

Суд критично також оцінює твердження відповідачів про те, що в довідці Ф080-4/о висновок №478 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на професійній основі, щодо ОСОБА_2 , згідно п.4 вказаного висновку, рекомендовано соціальні послуги, відмітка про догляд відсутня та в довідці МСЕК серії 12ААГ №109530 зазначено рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: лікування та нагляд окуліста згідно плану реабілітаційних заходів, санітарно-курортне лікування, запис щодо постійного догляду відсутній Суд наголошує, що необхідність постійного стороннього догляду за ОСОБА_2 підтверджується висновком ЛКК від 06.08.2024 №678.

Підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що позивачем до рапорту надані всі необхідні документи, які вимагаються при звільненні з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232, суд приходить до висновку, що позивач має право на звільнення з військової служби із зазначених ним підстав, проте таке право було порушено.

Зважаючи на те, що уповноваженим органом із розгляду та вирішення рапорту позивача є Військова частина НОМЕР_1 , якою повернено без реалізації рапорт позивача, суд констатує, що дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у задоволенні рапорту позивача про звільнення з військової служби не ґрунтуються на вимогах законодавства, вчинені без урахування усіх істотних обставин, а тому підлягають визнанню протиправними.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за можливе зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути матеріали подання від 15.08.2024 року за вихідним №1674/1/1274 про звільнення з військової служби на підставі рапорту водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 від 10.08.2024 року за вх.№4971 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у воєнний час, за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, з урахуванням висновків суду.

Отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 щодо відмови /перешкоджанню у звільненні ОСОБА_1 , оскільки Військовою частиною НОМЕР_2 не здійснювалися дії щодо відмови/перешкоджанню у звільненні позивача, натомість лише повідомлено позивача про відсутність підстав для звільнення на підставі відповіді, отриманої від військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

V.РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні з військової служби ОСОБА_1 за сімейними обставинами на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26, пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною з числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути матеріали подання від 15.08.2024 року за вихідним №1674/1/1265 про звільнення з військової служби на підставі рапорту водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 від 10.08.2024 року за вх.№4971 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у воєнний час, за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол