Справа № 400/2336/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 р. № 400/2336/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. за участю секретаря судового засідання Дидіної А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, просп. Центральний, 141В,м. Миколаїв,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,54055,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївської області з вимогами: визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області щодо залишення заяви ОСОБА_1 від 19.02.2025 № б/н без задоволення та повернення оригіналу виконавчого листа, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 18.02.2025 р. по справі № 490/3493/24 без виконання; зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області прийняти до виконання виконавчий лист, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 18.02.2025 р. по справі № 490/3493/24 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування та прокуратури, в сумі 500000 гривень.

Свої позовні вимоги, ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 27.02.2025 р. ОСОБА_1 отримав лист від ГУ ДКС у Миколаївській області від 25.02.2025 р., в якому зазначено про необхідність звернення до суду для виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа, а саме, у полі «боржник» виключити слова «Державна казначейська служба України». Крім того в цьому листі зазначено, що керуючись підпунктом 1 пункту 9 Порядку № 845, Головне управління залишає заяву ОСОБА_1 від 19.02.2025 № б/н без задоволення та повертає оригінал виконавчого листа, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 18.02.2025 по справі № 490/3493/24, фотокопію рішення суду від 04.12.2024 у справі № 490/3493/24. фотокопію паспорту заявника без виконання. Державна казначейська служба України надала відповідь від 04.03.2025 р. на адвокатський запит, в якій зазначила, що зважаючи на зазначене вище та враховуючи практику Верховного Суду, у виконавчому листі у справі № 490/3493/24 боржником слід зазначити «Держава Україна» без коду ЄДРПОУ, замість «Державна казначейська служба України». За висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.01.2022 у справі № 640/14575/21 та від 24.11.2021 у справі №640/15135/21, спори, які виникають під час виконання центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, судових рішень у порядку, встановленому законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Пунктом 3 Порядку № 845 встановлено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Підпунктом 1 п. 9 Порядку 845 визначено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 4 закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника. В нашому випадку, поданий ОСОБА_1 виконавчий лист повністю відповідає вимогам, встановленим ст. 4 закону України «Про виконавче провадження». Державна казначейська служба України пропонує зазначити у виконавчому листі в якості боржника Держава Україна без зазначення коду ЄДРПОУ, що є неприпустимим, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 2 та ст. 170 ЦК України учасником цивільних відносин є держава Україна, яка набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував у відзиві наступним. Позивач звернувся до Головного управління із заявою від 19.02.2025 № б/н (зареєстрована в Головному управлінні 25.02.2025 за вх. № 10-4279) про прийняття до виконання оригіналу виконавчого листа, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 18.02.2025 у справі № 490/3493/24 (далі виконавчий лист). При розгляді документів було встановлено, що у пред`явленому до виконання виконавчому листі, допущено помилку, а саме, у резолютивній частині виконавчого листа визначено: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування та прокуратури, в сумі 500000 грн». Разом з тим, у полі «боржник» виконавчого листа зазначено Державна казначейська служби України (). Тоді як, згідно з резолютивною частиною виконавчого листа та рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.12.2024 не визначено стягнення коштів з Державної казначейської служби України. У зв`язку з опискою (помилкою) у виконавчому листі ОСОБА_1 було запропоновано звернутися до суду для виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого документа. Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України) та Порядком № 845 органам Казначейства не надано повноважень звертатися до суду із заявами про виправлення описок і помилок у виконавчих документах. Проте, можливість звернення до суду з такими заявами передбачена для стягувача або боржника. Так, відповідно до частин першої та четвертої статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа. І тому, Позивачу було повернуто оригінал виконавчого листа без виконання (копію листа Головного управління від 25.02.2025 № 04-06/2-10/1207 представник Позивача додав до адміністративного позову). ОСОБА_1 після усунення недоліків, має право повторно звернутись до Головного управління за виконанням виконавчого листа із заявою про стягнення коштів та ухвалою про виправлення описки у виконавчому листі на підставі пункту 10 Порядку № 845. Звертаємо увагу суду, що резолютивна частина виконавчого листа не відповідає полю реквізиту «боржник» виконавчого листа. Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18 (пункт 35), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 27), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 20 липня 2022 року у справі № 910/5201/19 (пункт 76), від 05 жовтня 2022 року у справах № 923/199/21 (пункт 8.17;1700), № 922/1830/19 (пункт 7.2), від 14 грудня 2022 року у справі № 2-3887/2009 (пункт 55), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 35)). Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо Позивач визначив стороною у справі певний орган (постанови від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 27), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 05 жовтня 2022 року у справах № 923/199/21 (пункт 8.18), № 922/1830/19 (пункт 7.3), від 12 липня 2023 року у справі №757/31372/18-ц (пункт 38)). Тому, як у спорах щодо відшкодування завданої державою шкоди у грошовому еквіваленті, так і у спорах щодо виконання обов`язку з виплати такого відшкодування, підтвердженого (визначеного, конкретизованого) у рішенні суду, суд стягує відповідні суми саме з Державного бюджету України, а не з конкретних рахунків органу державної влади, що представляє інтереси держави у спірних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (пункти 6.16, 6.21, 7.1-7.2), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункт 4, 36), від 12 липня 2023 року у справі № 757/31372/18-ц (пункт 71)). Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 07 жовтня 2020 року у справі № 569/12383/17 (провадження № 61-12864св19), від 08 вересня 2021 року у справі № 751/7182/19 (провадження № 61-12426св20), від 11 жовтня 2023 року у справі № 201/1611/22 (провадження № 61-6247св23), від 18 жовтня 2023 року у справі № 705/4489/20 (провадження № 61-2214св23) та ряді інших. Відповідно до пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження за участю представників сторін, в режимі відеоконференції 07.04.2024. Під час судового засідання представник позивача просив позов задовольнити, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

02.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Державної казначейської служби України та Миколаївської обласної прокуратури з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури.

04.12.2024 рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва у цивільній справі №490/3493/24 позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Миколаївської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури задоволено, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування та прокуратури, в сумі 500000 гривень.

06.01.2025 рішення суду набрала законної сили.

18.02.2025 Центральним районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування та прокуратури, в сумі 500000 гривень.

18.02.2025 ОСОБА_1 подав зазначений виконавчий лист для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області.

25.02.2025 Головним управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області листом за №04-06/2-10/1207 повернуло позивачу зазначений виконавчий лист, пославшись на те, що у цьому виконавчому листі було допущено помилку, а саме у резолютивній частині виконавчого листа виконавчого листа визначено: «стягнути з Державного бюджету», а у полі «боржник» вказано «Державна казначейська служба України».

Відповідно до ст.48 Цивільного процесуального кодексу України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ст.3 Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

Відповідно до п.9 9. Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2011 №845, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли: виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку; не відповідає вимогам, передбаченим Законом України Про виконавче провадження.

Досліджуючи долучену до матеріалів справи копію виконавчого листа, судом встановлено, що в ньому містяться всі передбачені ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» реквізити: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала, дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Таким чином, зазначений виконавчий лист відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження» для виконавчого документу.

Щодо тієї обставини, що у полі «боржник» у виконавчому листі зазначено «Державна казначейська служба України», то суд звертає увагу, що відповідно до безпосереднього судового рішення у цивільній справі №№490/3493/24, на підставі якого він був виданий, саме Державна казначейська служба України була відповідачем у справі.

Відповідно до судової практики Верховного Суду, на який посилається відповідач, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). У цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді. Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. З урахуванням наведеного, Державна казначейська служба України, як орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, у цій справі є органом, через який держава бере участь у справі як сторона.

За таких обставин, оскільки саме Державна казначейська служба України, у цій цивільній справі виступала органом, якій від імені держави брав в ній участь, саме цей орган повинен бути зазначений і у полі «боржник» відповідного виконавчого листа.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», в якості боржника можливо зазначити лише фізичну чи юридичну особу. При цьому, орган який видає виконавчий лист, повинен зазначити також і повне найменування, їх місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Зазначити ці відомості можливо лише стосовно юридичної особи, та неможливо щодо держави. Враховуючи викладене, вимоги відповідача про виправлення помилки та зазначення у виконавчому листі «держава» замість «Державна казначейська служба України» не ґрунтуються на законі.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області (просп. Центральний, 141В,м. Миколаїв,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,540) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області щодо залишення заяви ОСОБА_1 від 19.02.2025 без задоволення та повернення оригіналу виконавчого листа, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 18.02.2025 по справі №490/3493/24 без виконання.

3. Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області (пр-т Центральний, 141-В, Миколаїв, 54055, ) прийняти до виконання виконавчий лист, виданий Центральним районним судом м.Миколаєва, від 18.02.2025 по справі №490/3493/24 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює розслідування та прокуратури, в сумі 500000 гривень.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області (просп. Центральний, 141В,м. Миколаїв,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,540) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн двадцять коп) гривень.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 08.04.2025