Справа № 298/247/24
Суддя: Тарасевич П. П.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/247/24
Номер провадження 2-а/298/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Великий Березний в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом, ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Калуського РВП відділення поліції № 2 ГУНП Івано-Франківської області сержанта поліції Максимова Віталія Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до поліцейського СРПП Калуського РВП відділення поліції № 2 ГУНП Івано-Франківської області сержанта поліції Максимова Віталія Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що згідно постанови від 12.12.20234 року серії БАД № 882369 поліцейським СРПП Калуського РВП відділення поліції № 2 ГУНП Івано-Франківської області сержанта поліції Максимова В.П. по справі про адміністративне правопорушення, його піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

В своїй позовній заяві зазначає, що 12 грудня 2023 року без з`ясування всіх обставин справи поліцейський СРПП відділення поліції Ужгородського РУП ГУНП в З/о виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 882369, якою застосовано до нього, ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що вказана постанова є безпідставною, а висновок про його вину у порушенні правил дорожнього руху не відповідає дійсності, ґрунтується на вигадках та припущеннях поліцейського.

З тексу оскаржуваної постанови вбачається, що 12.12.2023 року 11 год. 26 хв. в с. Креховичі (далі по тексту неможливо зрозуміти напис точного місця розташування поліцейських), він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 11183, реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив вимогу дорожнього знаку 3.41 STOP-контроль. чим порушив п.8.4.В ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свою вину він не визнає. Повністю із постановою не згідний та заявляє, що він не порушував правил дорожнього руху.

Зазначає, що дорожній знак «Стоп-контроль» розміщений на даному частку дороги є тимчасовим, а не стаціонарним. Підпунктом 3.41 пункту 33.3 розділу 33 ПДР України визначено, що забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил..

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський не надав йому для ознайомлення жодного документу про легітимність розміщення даного дорожнього знаку. Також не надав жодного документу про розміщення контрольного пункту. Крім того на даному відрізку дороги відсутня будь-яка дорожня станція патрульної поліції.

Вважає, що за відсутності належного законного, легітимного документу про розміщення зазначеного дорожнього знаку виключається і відповідальність за його невиконання.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на адміністративний позов суду не подано, як і не подано матеріали на основі яких приймалась оскаржувана постанова.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно із ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що 12.12.2023 року поліцейським СРПП Калуського РВП відділення поліції № 2 ГУНП Івано-Франківської області сержанта поліції Максимова В.П. винесено постанову серії БАД № 882369, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

З тексу оскаржуваної постанови вбачається, що 12.12.2023 року 11 год. 26 хв. в с. Креховичі він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 11183, реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив вимогу дорожнього знаку 3.41 STOP-контроль, чим порушив п.8.4.В ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП..

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст.245 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідач в призначене судове засідання не з`явився, жодних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав. Наведені позивачем обставини відповідачем не були спростовані, тобто суду не було представлено жодних доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не надано.

Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам ч.4 ст.258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушенням ПДР на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем не надано доказів того, що на ділянці руху, на якій за даними протоколу, позивачем було порушено правила дорожнього руху, встановлено знак STOP-контроль. За даних обставин, суд погоджується із позицією позивача про те, що за відсутності встановлення дорожнього знаку у відповідності до ПДР України, учасник дорожнього руху не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за невиконання такого.

Докази вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП в оскаржуваній постанові відсутні та суду таких не надано.

Згідно ч 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач оплатив судовий збір у розмірі 605 грн.60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн..

Так, за подання до суду позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, судовий збір сплачується у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області судовий збір в розмірі сумі 605 грн. 60 коп. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 286, 289 КАС України, ст.ст.121,122, 247, 251, 280, 283, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 882369 від 12.12.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 , судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Повний текст судового рішення складено 08 квітня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий Тарасевич П.П.