Справа № 480/7303/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 квітня 2025 р.Справа № 480/7303/23
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Макаренко Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Присяжнюк О.В., членів колегії: судді Спаскіна О.А., судді Любчич Л.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 по справі 480/7303/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), у якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягала у нерозгляді протягом п`яти місяців заяви від 30.11.2021 про призначення та надання житлової субсидії з 01.11.2021, з урахуванням правової оцінки, наданої судом;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 23.06.2023 про відмову у призначенні та наданні позивачу житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.11.2021;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 30.11.2021 про призначення та надання житлової субсидії з 01.11.2021.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 23.06.2023 № 2413 про відмову у призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області призначити ОСОБА_1 житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до поданої заяви від 30.11.2021 з місяця звернення за її призначенням.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Сумській області судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивачка подала до Сумського окружного адміністративного суду заяву, в якій просила встановити судовий контроль за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 в справі № 480/7303/23, шляхом зобов`язання відповідача подати до Сумського окружного адміністративного суду звіт про виконання цього рішення.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 встановлено судовий контроль за виконанням ГУ ПФУ в Сумській області рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 в справі № 480/7303/23 та зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області протягом тридцяти днів з дня набрання даною ухвалою законної сили подати до Сумського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 у справі № 480/7303/23.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03.07.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024 в справі № 480/7303/23 відмовлено в задоволенні заяви позивача про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024.

Позивачка подала до Сумського окружного адміністративного суду заяву, в якій просила встановити судовий контроль за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 в справі № 480/7303/23.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 в справі № 480/7303/23.

07.04.2025 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 в справі № 480/7303/23.

07.04.2025 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 від 01.04.2025 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Присяжнюк О.В., суддів Спаскіна О.А., Любчич Л.В. з підстав, визначених у п. п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування заяви позивачкою зазначено, що оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 в справі № 480/7303/23 залишено без змін, позивачка звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду, проте, ухвалою Верховного Суду від 10.12.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024.

Вказує, що подання касаційної скарги під час повномасштабної війни РФ проти України за відсутності електроенергії, зв?язку, громадського транспорту вкрай складно та небезпечно, враховуючи активні бойові дії, що ведуться у Сумській області, а тому, на думку позивачки, судді Другого апеляційного адміністративного суду Любчич Л.В., Спаскін О.А. та Присяжнюк О.В., постановою від 21.10.2024, скерували позивачку на подання касаційної скарги, що як вважає позивачка, створювало реальну загрозу для життя, чим на її думку, здійснили дії, котрі у кримінальному праві України мають ознаки складу суспільно небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена статтями 15, 115 КК України - замаху на вбивство з непрямим умислом.

Позивачка зазначає, що вищенаведене стало підставою для її звернення зі скаргою на дії суддів Любчич Л.В., Спаскіна О.А. та Присяжнюк О.В. до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, що викликає у неї обґрунтовані сумніви у об`єктивності та неупередженості суддів Любчич Л.В., Спаскіна О.А. та Присяжнюк О.В. при розгляді справи № 480/7303/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2025.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року визнано заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Присяжнюк О.В., судді: Спаскін О.А., Любчич Л.В. у адміністративній справі №480/7303/23 необґрунтованим та відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передано справу №480/7303/23 для вирішення питання про відвід іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною одинадцятою вказаної статті визначено, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

На підставі протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями вирішення питання про відвід у справі №480/7303/23 передано у провадження судді Макаренко Я.М. 09 квітня 2025 року.

Перевіривши матеріали електронної справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Присяжнюк О.В., судді: Спаскін О.А., Любчич Л.В. необхідно зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За вимогами частини третьої статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Ця норма узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі "Мироненко і Мартенко проти України", заява № 4785/02 та рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України", заява № 21722/11).

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Мікалефф проти Мальти").

Європейський Суд з прав людини в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тобто, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Так, 02.04.2025 до Другого апеляційного адміністративного суду позивачкою подано апеляційну скаргу на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 в справі № 480/7303/23.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Присяжнюк О.В., судді Любчич Л.В., Спаскін О.А.

Як вбачається з заяви позивачки про відвід, вона вважає, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024 протиправно відмовлено в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а також, враховуючи те, що ця постанова суду не підлягає касаційному оскарженню, що є зменшенням, на думку заявниці, можливостей позивачки на захист її порушених прав.

Посилання ОСОБА_1 на недотримання суддями Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Спаскіним О.А. вимог Кодексу адміністративного судочинства України та інших вимог законодавства України при розгляді справи № 480/7303/23, що стало підставою для її звернення зі скаргою на дії суддів Присяжнюк О.В., Любчич Л.В. та Спаскіна О.А. до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, також не розцінюються як підстави для відводу суддів, оскільки є незгодою із процесуальними діями суддів, вчиненими під час розгляду справи.

Таким чином, зазначені в заяві ОСОБА_1 про відвід суддям Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Спаскіну О.А. підстави не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів, пряму чи опосередковану заінтересованість в результаті розгляду справи, а фактично відображають власну позицію позивача, що відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути підставою для відводу.

Стверджувальні судження апелянтки є бездоказовими, а наведені аргументи не відповідають критерію «об`єктивно обґрунтований».

Тобто, обставини, якими заявниця обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості, необ`єктивності та заінтересованості в результаті розгляду справи колегії суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені підстави для відводу суддів Другого апеляційного адміністративного суду Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Спаскіна О.А. є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для відводу суддів Другого апеляційного адміністративного суду Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Спаскіна О.А. необґрунтовані та не доведені, заява ОСОБА_1 про відвід суддів Другого апеляційного адміністративного суду Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Спаскіна О.А. у адміністративній справі №480/7303/23 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючий суддя Присяжнюк О.В., судді: Спаскін О.А., Любчич Л.В. у адміністративній справі №480/7303/23 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Макаренко Я.М.