Справа № 285/71/25
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/71/25

Головуючий у 1-й інстанції: Помогаєв А.В.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

09 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Піщівської сільської ради Звягельського району про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Піщівської сільської ради Звягельського району, в якому просила:

-визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Піщівської сільської ради Звягельського району за №1 від 20.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21.02.2025 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.12.2024 року постановою №01 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Піщівської сільської ради позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6800 грн.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 2 ст. 156 КУпАП, а саме- о 18 год 10 хв 27.11.2024 року здійснила продаж слабоалкогольного сильногазованого напою «Шейк Коктейль «Дайкірі» об`ємом 330 мл., з вмістом алкоголю 0,7%, неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується протоколом серії ВАД №110904 від 27.11.2024 року, складеним начальником сектору ювенальної превенції відділу превенції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області майором поліції Швайківським Р.А., фіскальним чеком №18718 та поясненнями ОСОБА_2 від 27.11.2024.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правовідносини з приводу обігу та реалізації алкогольних напоїв унормовані, зокрема, приписами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР( далі Закон №481/95-ВР), п.2 ч.1 ст. 15-3 якого забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з ч.4 ст. 15-3 Закону №481/95-ВР продавець слабоалкогольних напоїв, зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Частиною 1 ст.17 Закону №481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо торгівлі алкогольними напоями, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Ч.2 ст.156 КУпАП передбачено, що порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, зі змінами та доповненнями, зазначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, б) делеговані повноваження: 4) розгляд справ про адміністративні правопорушення, віднесені законом до їх відання; утворення адміністративних комісій та комісій з питань боротьби зі злочинністю, спрямування їх діяльності.

Ст. 51 вказаного Закону закріплено, що виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень є виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

За приписами ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 156 цього Кодексу.

Тобто, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі щодо накладення адміністративного стягнення за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

У ст. 251 КУпАП містить визначення, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ст. 256 КУпАП врегульовано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч.1, ч.2 ст.265 КУпАП речі і документи, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1,234-2,244-4,262, 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

З матеріалів справи з`ясовано, що 27.11.2024 начальником сектору ювенальної превенції відділу превенції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області майором поліції Швайківським Р.А., відносно ОСОБА_1 , складено протокол серії ВАД № 110904 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що остання о 18 год 10 хв 27.11.2024 року здійснила продаж слабоалкогольного сильногазованого напою «Шейк Коктейль «Дайкірі» об`ємом 330 мл., з вмістом алкоголю 0,7%, неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До протоколу додано письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 27.11.2024 приблизно о 18:10 год. остання пішла до магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в приміщені автозаправки, де придбала пляшку слабоалкогольного напою SHAKE заплативши 38 грн., розрахувавшись своєю банківською карткою. Вийшовши з приміщення повернулась, взяла ще одну пляшку аналогічного напою для своєї подружки, розплатившись так само. Далі поклавши пляшки до кишені куртки її зупинили працівники поліції запитали документи із ними вона повернулась до приміщення магазину і показала на людину яка продала їй напої.

Проте, як вказує позивач та не спростовано відповідачем, письмові пояснення у неповнолітньої, в порушення вимог ч. 2 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», відібрані за відсутності батьків, іншого законного представника або педагога, оскільки письмові пояснення містять лише вказівку про те, що «пояснення доньки написано вірно ОСОБА_3 » , а будь-які інші відомості про вказану особу в матеріалах справи відсутні

При цьому, як обгрунтовано звернуто увагу позивачем, у вказаному протоколі не зазначено інформації про вилучення пляшки слабоалкогольного напою та про наявність фіскального чека, що підтверджував би продаж вказаного товару.

Вказане підтверджується і змістом протоколу серії ВАД № 110904, в якому вказано "огляд не проводився, нічого не вилучалося".

Також, протокол не містить вказівки, яким конкретно законодавством (нормативно-правовим актом із посиланням на пункт, частину, статтю) передбачена заборона щодо продажу алкогольних напоїв неповнолітнім, у той час як ч. 2 ст. 156 КУпАП лише встановлює відповідальність за такі дії.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що протокол серії ВАД №110904 від 27.11.2024 року не може бути належним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

В свою чергу, без належно оформленого протоколу про адміністративне правопорушення та без вилучення речі, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, пояснення свідка та фіскальний чек, не є достатнім підтвердженням вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Щодо належного у справі рапорту інспектора О.Кайданович, як доказу вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення слід зазначити, що у ньому викладені обставини вчиненого правопорушення, проте, відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

При цьому, в протоколі про адмінправопорушення, відсутні будь-які відомості про ОСОБА_4 , а відтак виникають сумніви, що остання була свідком вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи наведене в сукупності, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена з порушенням вимог КУпАП, а відомості які містяться в останній викликають сумніви щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, які не спростовані відповідачем під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Піщівської сільської ради Звягельського району за №1 від 20.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн., а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Матохнюк Д.Б. Сторчак В. Ю.