Справа № 280/1667/25
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Справа № 280/1667/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач 2), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача 1 та відповідача 2 щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки;

2) зобов`язати відповідача 1 та відповідача 2 призначити позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки з 29.01.2025.

Крім того, просить стягнути на користь позивача судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Вельможко А.І., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1226544 від 05.03.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебувала на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії за вислугу років. У зв`язку з досягненням віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який дає право на виплату пенсії за віком, 29.01.2025 позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із відповідною заявою про призначення пенсії. Відповідачами переведено позивача з одного виду пенсії на інший, застосувавши при цьому показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, а не за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (за 2022-2024 роки), як передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказані дії, на думку представника позивача, порушують законні права та інтереси позивача, оскільки вони ґрунтуються на безпідставних мотивах і не відповідають критеріям правомірності, тому є протиправними. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

19.03.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вказує про відсутність підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки при перерахунку пенсії позивача. Перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058-ІV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

20.03.2025 надійшли пояснення третьої особи, у яких представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зазначає, що заява позивача від 29.01.2025 була розглянута в порядку екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Оскільки позивачу первинно було призначено пенсію за вислугу років у 2010 році, у відповідача відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2022-2024 роки при перерахунку пенсії за віком, оскільки показник середньої заробітної плати по Україні за 2022-2024 роки застосовуються лише при первинному призначенні пенсії у 2025 році. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

25.03.2025 на виконання ухвали суду від 10.03.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надані пояснення, в яких роз`яснено, що в територіальних органах Пенсійного фонду України відпрацювання всіх звернень громадян відбувається за допомогою програмного комплексу ППВП ІКІС ПФУ, яким передбачено механізм розподілу доступу для надання можливості опрацювання електронної пенсійної справи користувачами, що здійснюють призначення за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів. В електронному листі «Про направлення переліку Головних управлінь Фонду» від 06.04.2021 320805/01-16 спеціалісту, який опрацьовує звернення присвоюється логін, в якому міститься порядковий номер області. Згідно з витягом з програмного комплексу ІКІС ПФУ (зокрема, відповідно до логіну та порядкового номеру області) заява позивача про призначення пенсії на підставі заяви від 29.01.2025 та додані до неї документи розглядалися спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

31.03.2025 судом отриманий відзив на позовну заяву, у якому представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначає, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством. Оскільки позивач вже отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788, підстави для повторного призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та визначення її розміру з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, відсутні. Отже, немає законних підстав для призначення та виплати позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2022-2024 роки, оскільки позивач звернулася не за призначенням пенсії вперше, а за переведенням з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Просить відмовити у задоволенні позову.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 10.03.2025 суд відкрив провадження у справі, призначив її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до положень статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; зобов`язав відповідачів надати до суду письмову інформацію щодо того, яким саме управлінням Пенсійного фонду України було призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі заяви від 29.01.2025.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набувши пенсійного віку та маючи необхідний загальний стаж, 29.01.2025 звернулася до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком (перехід на інший вид пенсії) відповідно до Закону №1058-ІV. Надані пенсійному органу позивачем документи отримані 29.01.2025, про що свідчить відповідна розписка-повідомлення за №772.

Пенсійним органом проведено перерахунок пенсії за віком позивача, відповідно до рішення № 15 від 04.02.2025, загальний страховий стаж становить 40 років 11 місяців 28 днів. Відповідно до розрахунку заробітку для обчислення застосовується середній заробіток за попередні роки: 2017 (за 2014-2016 роки) 3764,40 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 26.02.2025 № 0800-0205-8/18208 позивача повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як одержувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону №1058-ІV, з 02.06.2010, нарахування якої в подальшому було призупинено у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на призначення такої пенсії. За принципом екстериторіальності заява на перерахунок пенсії «перехід на інший вид пенсії» від 29.01.2025 опрацьовувалась спеціалістами Головних управлінь Пенсійного фонду України в Дніпропетровській та Одеській областях, за результатами розгляду якої прийнято рішення про переведення на пенсію за віком із застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати за 2014-2016 у зв`язку із наявною інформацією про призначення пенсії за вислугу років заявниці з 02.06.2010. Враховуючи зазначене, оскільки ОСОБА_1 з 2010 р. перебуває на обліку в Пенсійному фонді України, як отримувач пенсії відсутні підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2022-2024 роки при проведенні перерахунку пенсії у 2025р.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру пенсії без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки, позивач звернулася до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачає, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами частини першої статті 9 Закону №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Отже, Законом № 1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності відповідного страхового стажу, вказаного у цій статті.

При цьому, відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П= Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, за загальним правилом при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначенні середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

За пунктами 2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.

Частина третя статті 45 №1058-IV встановлює, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз зазначених положень законодавства свідчить про те, що частиною третьою статті 45 №1058-IV передбачено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого Закону (у спірних правовідносинах - Закону №1788-XII), то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, проведене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17 від 13.12.2018 у справі №185/860/17).

Суд звертає увагу, що у постановах від 10.04.2019 у справі № 211/1898/17 та від 10.07.2018 у справі № 520/6808/17 Верховний Суд зазначив, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, судом встановлено, що 02.06.2010 позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач вперше звернулася 29.01.2025.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленій в постанові від 26.03.2019 у справі №335/13242/16-а (2-а/335/33/2017), від 31.05.2019 у справі №314/272/17(2-а/314/33/2017) та від 31.03.2020 у справі №348/1296/17.

При вирішенні адміністративної справи суд також враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а (№21-6331а15), за якими у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону №1058-IV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №577/2576/17.

Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років, призначених відповідно до Закону №1788-XII, з 01.01.2004 здійснюється на підставі Закону №1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на той факт, що призначення пенсії за вислугу років зумовлено положеннями Закону №1788-XII.

При цьому статтею 9 Закону №1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, частина третя статті 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Таким чином, при зверненні із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, позивач набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-IV, а на призначення іншого виду пенсії (за віком на загальних підставах) із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону №1058-IV, оскільки за таким призначенням звернулася вперше у січні 2025 року.

Відтак, при обчисленні розміру пенсійної виплати відповідач мав застосувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2022-2024 роки, як того вимагає частина друга статті 40 Закону №1058-ІV.

Зазначений висновок суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 у справі №577/2576/17, висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.07.2019 у справі №720/208/17, від 16.06.2020 у справі №127/7522/17, від 18.08.2020 у справі №263/6611/17, від 28.09.2022 у справі №184/886/17, від 29.03.2023 у справі №240/4170/19.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком, а саме за 2022-2024 роки.

При цьому суд не враховує посилання відповідача 2 на висновки Верховного Суду, наведені у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі №300/5450/23, оскільки вона прийнята за інших обставин справи. Так, спір у справі №300/5450/23 виник у зв`язку з відмовою територіального органу Пенсійного фонду України призначити позивачу пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачено страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, яка була обґрунтована тим, що позивачка вже отримує пенсію за віком, яку було призначено на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 13 Закону №1788-XII. Судова палата дійшла висновку про те, що позивач, як особа, якій вже було призначено пенсію за віком на пільгових умовах, визначених статтею 13 Закону України №1788-XII, не має права на повторне призначення того самого виду пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії. Між тим, у розглядуваній справі позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше.

З аналогічних підстав суд відхиляє посилання відповідача 2 на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.06.2024 у справі № 280/4122/23, оскільки в ній ключовим питанням було наявність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, у випадку призначення раніше пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що не є подібним до розглядуваних спірних правовідносин у справі № 280/1667/25.

Крім того, нерелевантним є висновки Верховного Суду, наведені в постанові Верховного Суду від 02.04.2024 у справі № 420/19398/23, оскільки за обставинами вказаної справи позивачу первинно було призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV та надалі він звертався із заявою щодо перерахунку його пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки як особі, що продовжила працювати після призначення пенсії за віком, що не є схожим з фактичними обставинами справи №280/1667/25.

Також суд не бере до уваги посилання третьої особи на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.04.2024 у справі № 580/6509/23, оскільки спір у цій справі стосувався проведення індексації пенсії позивача згідно з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, станом на 01 березня 2023 року, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, що не є подібним до спірних правовідносин у справі №280/1667/25.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача вчинити певні дії слід зазначити наступне.

Суд зазначає, що ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.10.2023 у справі № 446/1/22, що під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект щодо відновлення відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 227/3208/16-а.

Згідно приписів частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, судом встановлено, що пенсійний орган, розглянувши заяву позивача про призначення пенсії за віком та призначивши таку пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, порушив права та інтереси позивача на належне пенсійне забезпечення.

Суд бере до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26.09.2024 у справі № 990/220/24, відповідно до якої визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Визначаючись з тим питанням, яким саме відповідачем були порушені права позивача, суд з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 26.02.2025 № 0800-0205-8/18208 встановив, що заява на перерахунок пенсії «перехід на інший вид пенсії» від 29.01.2025 опрацьовувалась спеціалістами Головних управлінь Пенсійного фонду України в Дніпропетровській та Одеській областях, за результатами розгляду якої прийнято рішення про переведення на пенсію за віком із застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки у зв`язку із наявною інформацією про призначення пенсії за вислугу років заявниці з 02.06.2010. З метою з`ясування всіх обставин справи суд ухвалою від 10.03.2025 зобов`язав відповідачів надати до суду письмову інформацію щодо того, яким саме управлінням Пенсійного фонду України було призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі заяви від 29.01.2025. На виконання ухвали суду представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області роз`яснив про відпрацювання всіх звернень громадян в територіальних органах Пенсійного фонду України за допомогою програмного комплексу ППВП ІКІС ПФУ, яким передбачено механізм розподілу доступу для надання можливості опрацювання електронної пенсійної справи користувачами, що здійснюють призначення за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів. Так, відповідно до витягу з програмного комплексу ІКІС ПФУ (Журнал операцій) користувачем ОСОБА_2 було опрацьовано заяву позивача від 29.01.2025, водночас її логін та порядковий номер 4 відповідає Дніпропетровській області, тому, як зазначив представник пенсійного органу, заява позивача від 29.01.2025 та додані до неї документи розглядалися спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За таких обставин порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій саме відповідача 1 щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки, та зобов`язання відповідача 1 призначити позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки з 29.01.2025. Відтак позовні вимоги до відповідача 2 задоволенню не підлягають.

Щодо інших посилань учасників справи суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню.

VII. Розподіл судових витрат.

Квитанцією від 06.03.2025 № 8604-1889-6212-0992 підтверджується сплата позивачем судового збору. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 968,96 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1, яким було опрацьовано заяву позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки з 29.01.2025.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; .

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м.Одеса, 65012; .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, 69057; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09.04.2025.

Суддя К.В. Мінаєва