Справа № 160/141/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2025 року Справа № 160/141/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Довгополій Т.В.
представника позивача Натолоки Ю.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФТОРГ ПЛЮС» про стягнення податкового боргу, -
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФТОРГ ПЛЮС» (далі ТОВ «ПРОФТОРГ ПЛЮС», відповідач), в якій позивач просить стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФТОРГ ПЛЮС» до бюджету у розмірі 1 126 133,90 грн шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Ухвалою суду від 14.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 і повістка про виклик в підготовче судове засідання на 11.02.2025 направлена відповідачу на адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте до суду повернувся конверт із зазначенням поштовою установою причини невручення відправлення: «адресат відсутній за вказаною адресою».
В підготовче засідання 11.02.2025 з`явилась представник позивача.
Відповідач в підготовче засідання не з`явися; враховуючи норму частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважається належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, дату, час та місце проведення судового засідання.
В підготовчому засідання 11.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на іншу дату.
Повістка про виклик в судове засідання на 08.04.2025 направлена відповідачу на адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте до суду повернувся конверт із зазначенням поштовою установою причини невручення відправлення: «за закінченням терміну зберігання».
08.04.2025 представником позивача надано до суду інформацію з інформаційно-комунікаційної системи ДПС «Податковий блок» щодо наявності у ТОВ «ПРОФТОРГ ПЛЮС» податкового боргу станом на 07.04.2025 на загальну суму 1 126 133,90 грн.
В судове засідання 08.04.2025 з`явилась представник позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явися; враховуючи норму частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання.
Відповідач суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судовому засіданні представник позивача підтвердила наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 1 126 133,90 грн, тому просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ТОВ «ПРОФТОРГ ПЛЮС» перебуває на обліку платників податків в ГУ ДПС у Дніпропетровській області; зареєстровано платником ПДВ.
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що станом на час звернення позивача до суду за відповідачем рахувався податковий борг у загальному розмірі 1 126 133,90 грн.
Щодо заборгованості з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства у розмірі 340,00 грн, суд зазначає таке.
Означене податкове повідомлення-рішення направлено ГУ ДПС у Дніпропетровській області на податкову адресу відповідача, проте до контролюючого органу повернувся конверт із зазначенням поштовою установою причини невручення відправлення: «за закінченням терміну зберігання».
Щодо заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 125 793,90 грн, суд зазначає таке.
29.07.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесло податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0/483690407 за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», яким відповідачу визначено суму грошового зобов`язання: за податковими та/або іншими зобов`язаннями у сумі 1 023 449,00 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 102 344,90 грн.
Означене податкове повідомлення-рішення направлено ГУ ДПС у Дніпропетровській області на податкову адресу відповідача, проте до контролюючого органу повернувся конверт із зазначенням поштовою установою причини невручення відправлення: «за закінченням терміну зберігання».
Означену податкову вимогу направлено ГУ ДПС у Дніпропетровській області на податкову адресу відповідача, проте до контролюючого органу повернувся конверт із зазначенням поштовою установою причини невручення відправлення: «за закінченням терміну зберігання».
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми податкового боргу та доказів оскарження податкових повідомлень-рішень надано не було.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пунктами 36.1., 36.2. статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідно до пункту 58.1 ПК України, у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V ПК України, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
На підставі пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень та доказів сплати відповідачем податкового зобов`язання до суду не надано.
Відповідно до пункту 57.3. статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган податкової служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Згідно з підпунктом 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
На підставі пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Керуючись підпунктами 95.1-95.3 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 1 126 133,90 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
У зв`язку з відсутністю таких витрат, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФТОРГ ПЛЮС» до бюджету у розмірі 1 126 133 (один мільйон сто двадцять шість тисяч сто тридцять три) гривні 90 копійок шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 09.04.2025.

Суддя М.В. Бондар