Справа № 320/16880/25
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

09 квітня 2025 року Київ № 320/16880/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій і бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07.04.2025 звернувся через підсистему «Електронний суд» до Київського окружного адміністративного суду з позовом (автоматизований розподіл здійснено 08.04.2025) до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо видачі позивачу 16.12.2024 направлення на ВЛК № 8627 із порушенням пунктів 63 і 69 Постанови КМУ № 560 (редакція від 04.10.2024);

- зобов`язати відповідача скасувати направлення на ВЛК № 8627 від 16.12.2024;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо:

перекваліфікації заяви від 07.02.2025 у «звернення» та збільшення строку її розгляду;

ненадання відповідей на заяви від 07.02.2025, 06.03.2025, 18.03.2025 та запити від 28.02.2025, 27.03.2025;

відмови прийняти заяву від 03.04.2025;

- зобов`язати відповідача видалити з реєстру «Резерв+» запис про порушення мною правил військового обліку.

Питання про відкриття провадження станом на день постановлення цієї ухвали судом не вирішено.

Позивачем 07.04.2025 через підсистему «Електронний суд» подано заяву про забезпечення позову, яка зареєстрована 09.04.2025.

Відповідно до цієї заяви заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також будь-яким іншим територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки України вчиняти щодо заявника будь-які мобілізаційні заходи, зокрема: вручення повісток; примусове направлення на проходження ВЛК; призов на військову службу; складання актів про порушення правил військового обліку; внесення відомостей про заявника до баз розшуку чи Єдиного реєстру боржників, - до набрання законної сили рішенням суду за його позовом;

- заборонити органам Національної поліції України, Національної гвардії України та Державної прикордонної служби України вчиняти щодо заявника будь-які дії, пов`язані з виконанням оскаржуваного рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 (направлення на ВЛК № 8627 від 16.12.2024), зокрема затримання, примусову доставку до ТЦК чи обмеження його пересування територією України, а також вчиняти дії, спрямовані на обмеження виїзду за межі України на підставі оскаржуваного рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 (направлення на ВЛК № 8627 від 16.12.2024), - до набрання законної сили рішенням суду за його позовом.

За правилами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що направлення на ВЛК № 8627 від 16.12.2024 видано заявнику без вручення повістки, з порушенням пунктів 63 і 69 Постанови КМУ № 560 (редакція від 04.10.2024), коли він звернувся до ТЦК лише для оновлення даних та подання заяви на відстрочку. У реєстрі «Резерв+» внесено недостовірний запис про порушення заявником правил військового обліку, хоча він, як стверджує, має право на оновлення даних і проходження ВЛК до 05.06.2025 відповідно до Закону України від 12.02.2025 № 4235-IX. 03.04.2025 працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився прийняти його заяву про відстрочку та висловив усні погрози («відправити в окоп»), що свідчить про намір вжити мобілізаційних заходів до вирішення справи по суті. Зазначив також, що у разі вручення повістки, примусового направлення на ВЛК чи призову до набрання законної сили рішенням суду він втратить можливість особисто брати участь у судовому процесі, надавати пояснення та докази, що порушить його право на справедливий судовий розгляд. Крім того, якщо заявника мобілізують до завершення справи, навіть позитивне рішення суду стане неможливим до виконання, адже він вже буде на військовій службі. Реєстрація його як порушника в «Резерв+» створює ризик внесення до Єдиного реєстру боржників чи бази розшуку, що унеможливить його вільне пересування територією України та участь у процесі. Внесення його до баз розшуку чи Єдиного реєстру боржників також може призвести до необґрунтованих обмежень його права на свободу пересування, гарантованого статтею 33 Конституції України, що додатково ускладнить захист прав у суді. Недостовірний запис у «Резерв+» про порушення правил військового обліку, внесений на підставі оскаржуваного рішення ТЦК (направлення на ВЛК № 8627 від 16.12.2024), може бути використаний органами Державної прикордонної служби для обмеження його виїзду за межі України навіть у разі реалізації його законних прав (зокрема права на відстрочку), що унеможливить повноцінний захист таких прав у майбутньому.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

При цьому, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої заявником заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного з наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи із системного аналізу зазначених положень, убачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника має бути очевидною.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності викладеним нормам та обставинам, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вжиття таких заходів вимагатиме фактично розглянути спір по суті, з установленням усіх фактичних обставин справи.

Важливим для врахування є те, що у межах розгляду цієї заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності оскаржуваним діям/бездіяльності, оскільки встановлення очевидності ознак їх протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Слід відмітити, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Крім того, до заяви не надано жодних доказів, що по відношенню до позивача з боку відповідача або інших осіб почали вчиняться дії, пов`язані з призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у т.ч. відправленням на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби, навчальних (тренувальних) центрів, або на ВЛК тощо.

За вказаних обставин суд доходить висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Скрипка І.М.