Справа № 380/16685/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 рокусправа № 380/16685/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 14.03.2024 з грошового забезпечення померлого військовослужбовця ОСОБА_2 за березень 2023 року в сумі 21618,00 грн;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 14.03.2024, виходячи із грошового забезпечення померлого чоловіка ОСОБА_2 , військовослужбовця ЗСУ за березень 2024 року з якого сплачений єдиний страховий внесок, врахувавши види грошового забезпечення: посадовий оклад - 2730,00 грн, оклад за військовим званням - 670,00 грн, надбавка за вислугу років - 850,00 грн, надбавка за особливості проходження служби - 65% - 2762,50 грн, премія - 535% - 14605,50 грн , з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та з 14.03.2024 отримує пенсію в разі втрати годувальника. Зазначає, що під час призначення позивачу пенсії, відповідач здійснив розрахунок розміру її пенсії, виходячи із 30% від основних видів грошового забезпечення померлого годувальника, при цьому, пенсійний орган невірно врахував додаткові види грошового забезпечення та премію померлого годувальника.

Покликаючись на приписи п. "б" ч. 1 ст. 36 Закону № 2262-ХІІ, позивач вказує, що нормою матеріального права встановлена вихідна величина, з якої обраховується пенсія по втраті годувальника - 30 процентів заробітку годувальника, а тому вважає, що має право на розрахунок розміру пенсії, виходячи із суми 21618,00 грн.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 вважає, що отримує пенсію у значного нижчому розмірі, що порушує її прав на належний рівень пенсійного забезпечення, а тому звернулася до суду за захистом порушеного права та просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою від 07.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

26.08.2024 Головне управління ПФУ у Львівській області надіслало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що на підставі заяви ОСОБА_1 та скерованих ІНФОРМАЦІЯ_1 документів, зокрема, грошового атестата від 04.04.2023 № 29 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_2 , позивачу з 14.03.2024 призначена пенсія у разі втрати годувальника відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Зауважує, що після призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , Кабінет Міністрів України не приймав рішень щодо перерахунку пенсій військовослужбовцям, як і не внесені зміни щодо розмірів грошового забезпечення відповідно Постанови № 704.

Разом з тим, підставою для перерахунку пенсії відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ є збільшення розміру складових грошового забезпечення, яке відбувається на підставі відповідного рішення Кабінету Міністрів України.

Із наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши подані сторонами документи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_2 , що підтверджено відповідним відтиском штампу щодо реєстрації шлюбу, наявного у паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

Згідно з свідоцтвом від 05.06.2023 серії НОМЕР_2 про смерть ОСОБА_2 , чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.03.2024 ОСОБА_1 призначена пенсія у разі втраті годувальника, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Відповідно до протоколу призначення пенсії ОСОБА_1 у разі втрати годувальника від 14.03.2024, відповідач визначив основний розмір пенсії, виходячи із 30% грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 . Грошове забезпечення для обчислення пенсії, пенсійний орган розрахував, виходячи із таких складових:

посадовий оклад 2730,00 грн;

оклад за військове звання 670,00 грн;

надбавка за вислугу років 850,00 грн;

середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за виконання особливо важливих завдань та премія 535% 10847,12 грн.

Загальна сума вказаних складових (розміру грошового забезпечення) для обчислення пенсії складає 15 097,12 грн. Розмір пенсії становить 4722,00 грн.

21.05.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою про надання роз`яснення щодо розрахунку її пенсії без урахування додаткових видів грошового забезпечення померлого годувальника.

21.05.2024 Головне управління ПФУ у Львівській області надіслало позивачу лист-відповідь № 13493-13728/Ц-52/8-1300/24, відмовивши позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, з урахування додаткових видів грошового забезпечення померлого годувальника у зв`язку із тим, що пенсія призначена та виплачуються згідно із чинним законодавством.

Вважаючи дії відповідача щодо визначення розміру пенсії, виходячи з основних видів грошового забезпечення померлого годувальника такими, що порушують право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про порушення його прав, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно із ст. 29 Закону № 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.

Розміри пенсії в разі втрати годувальника визначені статтею 36 Закону № 2262-ХІІ, та визначаються у відсотковому вираженні від розміру грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника.

Як встановлено ст. 36 Закону № 2262-XII, пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

За змістом ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону № 2262-XII сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Членам сімей пенсіонерів з числа військовослужбовців строкової служби, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 44 цього Закону, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються із заробітку, з якого було проведено або мало бути проведено зазначений перерахунок пенсії.

Із викладеного слідує, що Законом № 2262-ХІІ чітко врегульований порядок призначення та визначення розміру пенсії в разі втрати годувальника, а саме 30 відсотків заробітної плати загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї.

При цьому, у силу статті 37 Закону № 2262-ХІІ, такий розмір не може бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, з 14.03.2024, відповідно до п. "б" ст. 36, ч. 1 ст. 45 Закону № 2262-ХІІ, відповідач зобов`язаний був призначити позивачу пенсію в разі втрати годувальника на підставі Закону № 2262-XII та обчислити її розмір, виходячи із 30% грошового забезпечення померлого годувальника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393 (далі - Порядок № 393) доповнений абзацом восьмим (щодо обчислення грошового забезпечення для призначення пенсій) такого змісту: "Для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, відряджених до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших підприємств, установ та організацій, зокрема у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становив менше ніж 24 календарні місяці, з 1 березня 2018 р. та пізніше, або осіб, які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менше ніж 24 календарні місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 1 березня 2018 р. на кількість таких місяців".

Суд встановив, що у матеріалах справи міститься довідка, видана командиром військової частини НОМЕР_3 , про те, що сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премія, які враховуються для обчислення пенсії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить: 130 165,46 грн.

Також, відповідно до відомостей, наявних у вказаній довідці, молодший сержант ОСОБА_2 , водій-механік ремонтного цеху спеціальної техніки, перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з березня 2022 року по квітень 2023 року включно, що складає 12 місяців.

Отже, сума 130 165,46 грн сформована на підставі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, які були нараховані протягом 12 місяців березня 2022 року по квітень 2023 року.

Відтак, середньомісячний розмір виплат, що мають постійний характер, такий, що враховується при обчисленні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до пункту 3 Порядку № 393, становить 10?847,12 грн, як це і вказано у довідці в/ч НОМЕР_3 , у графі "середній розмір".

Суд встановив, що відповідно до протоколу призначення пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника від 14.03.2024, пенсійний орган визначив основний розмір пенсії у розмірі 30% грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 . Для обчислення пенсії відповідач урахував такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад 2730,00 грн; оклад за військове звання 670,00 грн; надбавка за вислугу років 850,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 12 місяців, у тому числі надбавка за виконання особливо важливих завдань та премія 535% 10 847,12 грн.

Сукупний розмір грошового забезпечення, який використано для розрахунку пенсії, становить 15?097,12 грн.

Отже, середньомісячна сума додаткових виплат у складі цієї загальної суми становить 10?847,12 грн, що відповідає сумі, визначеній у довідці військової частини НОМЕР_3 про те, що загальна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премія, які враховуються для обчислення пенсії, з яких було сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 130 165,46 грн.

Беручи до уваги наведені вище норми права, а також відомості наявні у довідці військової частини НОМЕР_3 та протоколі призначення пенсії ОСОБА_1 від 14.03.2024, суд дійшов висновку, що розрахунок пенсії позивачки здійснений відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства.

Як зазначено вище, відповідно до частини першої пункту "б" статті 36 Закону № 2262-XII, та ст. 37 цього Закону, у випадку смерті військовослужбовця, яка не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, члену сім`ї призначається пенсія у розмірі 30% грошового забезпечення годувальника. Розмір пенсії не може бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, суд вважає, що пенсія ОСОБА_3 у розмірі 4 722,00 грн (30% від 15 097,12 грн, але не нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) обрахована відповідачем правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

За правилами ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна