Справа № 380/16384/24
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 рокусправа № 380/16384/24
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить:

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату за період з січня 2024 року по липень 2024 року ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я за кордоном та в Україні, у зв?язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини, та з урахуванням п. 9 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 за квітень, травень, червень 2024 року недоплаченої суми основного грошового забезпечення - заробітної плати в розмірі 60 088,08 гривень, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я за кордоном у зв?язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини, та з урахуванням п. 9. ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Повідомляє, що у травні 2023 року під час виконання бойового розпорядження позивачем було отримано поранення, у зв`язку з чим останній тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у тому числі закордонних. Натомість, командуванням Військової частини НОМЕР_1 було порушене право військовослужбовця ОСОБА_1 на отримання у повному обсязі грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди за період перебування військовослужбовця на лікуванні в іноземних закладах охорони здоров`я, у зв`язку із отриманням тяжкої травми на підставі постанови КМУ №168 від 28.02.2022.

Враховуючи вищевказані дії протиправними, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 05.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог.

В обґрунтування заперечень відповідач вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» передбачено дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення. Повідомляє, що 07.06.2024 позивач звернувся до відповідача із рапортом про виплату додаткової винагороди за час лікування за кордоном. В задоволенні рапорту в частині виплати додаткової винагороди за період з 14.12.2023 по 29.12.2023, з 02.01.2024 по 08.03.2024 та з 08.03.2024 по 21.05.2024 було відмовлено, оскільки відповідно до наданих позивачем довідок з медичного закордонного закладу, не зазначено про перебування ОСОБА_1 саме на стаціонарному лікуванні. Так, відповідно до наданих документів з нотаріально завіреними перекладами, які були додані до рапорту: з 14.12.2023 по 29.12.2023 (як зазначено в короткому епікризі) позивач проходив підготовчий курс медичної реабілітації у складі мультипрофесійної команди в умовах денного стаціонару; з 02.01.2024 по 01.02.2024 перебував на денному стаціонарі; з 02.02.2024 по 29.02.2024 перебував на реабілітаційному денному стаціонарі; з 01.03.2024 по 08.03.2024 перебував на реабілітаційному денному стаціонарі; з 08.03.2024 по 21.05.2024 відповідно до наданих документів, отримував амбулаторні реабілітаційні послуги. Таким чином, вважає, що оскільки позивач у спірний період перебував на денному стаціонарі, а також амбулаторному лікуванні, нагорода, визначена Постановою №168 йому не передбачена.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій повідомляє, що лікування позивача здійснювалось в стаціонарному порядку, а тому підстави для припинення позивачу виплати у розмірі 100 тисяч гривень та заробітної платні відсутні.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що не заперечується сторонами.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2023 №2669 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), солдат, призваний по мобілізації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одержав мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравма. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої щоки з вогнепальним багатоуламковим переломом лівої виличної кістки, лівої верхньої щелепи, вінцевого відростку нижньої щелепи ліворуч. Вогнепальне осколкове сліпе поранення верхньої третини лівого плеча із значним дефектом м`яких тканин, багатоуламковим вогнепальним переломом І п`ясної кістки лівої кисті. Поранення отримав при безпосередній участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_3 , внаслідок обстрілу із ствольної артилерії.

Вказана довідка також містить відомості про те, що позивач перебував у засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №15926 від 19.05.2023, ОСОБА_1 , з 17.05.2023 по 19.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №4 Дніпровської міської ради».

Згідно з епікризом з медичної карти стаціонарного хворого від 25.05.2025, ОСОБА_1 з 20.05.2023 по 25.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №5637 від 05.06.2023, ОСОБА_1 з 25.05.2023 по 05.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Центральна міська клінічна лікарня Ужгородської міської ради».

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №7461, ОСОБА_1 з 05.06.2023 по 18.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака» ЗОР опікове відділення.

Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого №1890, ОСОБА_1 з 31.08.2023 по 13.09.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласний госпіталь ветеранів війни Івано-Франківської обласної ради».

Згідно з листом Міністерства охорони здоров`я №29/26341/2-23 від 18.09.2023 позивача відправлено за кордон на лікування до Ризької східної клінічної університетської лікарні (Рига, Латвія), відповідно до п. 5 Порядку направлення осіб із складових сил оборони та сил безпеки, постраждалих у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на лікування за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 411.

Згідно з перекладом виписки-епікризу з медичної картки пацієнта №44132-2023, ОСОБА_1 з 21.09.2023 по 14.12.2023 перебував на лікуванні Ризькій східній клінічній університетській лікарні (Рига, Латвія). Згідно з вказаною випискою, позивачу також рекомендовано продовжити реабілітацію в умовах денного стаціонару за направленням. 29.12.2023 з`явитися у відділення інтенсивної терапії для планової госпіталізації на планову реконструкцію лівої щоки.

Відповідно до перекладу виписки-епікризу з медичної картки пацієнта №97626-2023, ОСОБА_1 з 14.12.2023 по 29.12.2023 проходив підготовчий курс медичної реабілітації у складі мальтипрофесійної команди в умовах денного стаціонару за кошти державного бюджету в Ризькій східній клінічній університетській лікарні (Рига, Латвія). Пацієнт виписаний на подальшу амбулаторну реабілітацію, планову реконтрукцію лицьових кісток на базі Ризької східної клінічної університетської лікарні 29.12.2023.

Відповідно до перекладу з медичної карти стаціонарного хворого №97778 2023, ОСОБА_1 з 29.12.2023 по 02.01.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Медичній університетській лікарні ім. Павла Страдіна. Зокрема, 29.12.2023 під загальним наркозом та місцевою анестезією виконана операція збільшення лівої вилиці індивідуальним РЕЕК імплантом. Післяопераційний період без ускладнень. У стаціонарі отримував антибактеріальну, знеболювальну та протинабрякову терапію. Виписаний у задовільному стані для подальшого амбулаторного лікування.

Згідно з перекладом виписки-епікризу з медичної картки пацієнта №65122-2024, ОСОБА_1 з 02.01.2024 по 01.02.2024 проходив підготовчий курс медичної реабілітації у складі мальтипрофесійної команди в умовах денного стаціонару за кошти державного бюджету в Ризькій східній клінічній університетській лікарні (Рига, Латвія). Виписаний під нагляд лікаря загальної практики у загальному задовільному стані. Направлено на повторний курс реабілітації в денний стаціонар Ризької східної клінічної університетської лікарні «Бікернієкі».

Згідно з перекладом виписки-епікризу з медичної картки пацієнта №68691-2024, ОСОБА_1 з 02.02.2024 по 29.02.2024 проходив підготовчий курс медичної реабілітації у складі мальтипрофесійної команди в умовах денного стаціонару за кошти державного бюджету в Ризькій східній клінічній університетській лікарні (Рига, Латвія). Виписаний під нагляд лікаря загальної практики у загальному задовільному стані.

Відповідно до перекладу виписки-епікризу з медичної картки пацієнта №71860-2024, ОСОБА_1 з 01.03.2024 по 08.03.2024 проходив підготовчий курс медичної реабілітації у складі мальтипрофесійної команди в умовах денного стаціонару за кошти державного бюджету в Ризькій східній клінічній університетській лікарні (Рига, Латвія). Виписаний під нагляд лікаря загальної практики у загальному задовільному стані.

Згідно з перекладом з медичної карти амбулаторного хворого (форма 027/о) від 21.05.2024, ОСОБА_1 з 08.03.2024 по 21.05.2024 отримував амбулаторні реабілітаційні послуги в реабілітаційній клініці Ризькій східній клінічній університетській лікарні «Бікернієкі» (Рига, Латвія). Пацієнт виписаний в загальному задовільному стані з рекомендаціями продовжувати комплекс тренувальних вправ для покращення сили м`язів лівої руки.

Відповідно до перекладу виписки-епікризу з медичної картки пацієнта №24781-2024, ОСОБА_1 з 21.05.2024 по 22.05.2024 перебував на стаціонарних умовах в Ризькій східній клінічній університетській лікарні (Рига, Латвія) з приводу планової транспозиції лівої трапецієподібної кістки. Однак, при повторному огляді пацієнта, у зв`язку зі збільшенням амплітуди рухів у лівому плечі, операцію відкладено. Контрольний огляд пацієнта заплановано через 6 місяців. Пацієнт виписаний в загальному задовільному стані з рекомендаціями продовжувати фізіотерапію в амбулаторних умовах.

Згідно з перекладом з медичної карти амбулаторного хворого (форма 027/о) від 20.06.2024, ОСОБА_1 20.06.2024 проходив спостереження у травматолога, дата початку захворювання 22.05.2024. Рекомендовано продовжити комплекс лікувальної діагностики для покращення сили м`язів лівої руки, амбулаторна повторна консультація мікрохірурга у д.м.н., проф. Озол через 6 місяців.

У справі наявні виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , відкритого у АТ «Приватбанк», відповідно до яких у межах спірного періоду позивач отримав від відповідача такі надходження: в січні 2024 року 18948,75 грн, 69903,22 грн; в лютому 2024 року 24505,96 грн; в березні 2024 року - 24505,96 грн; в червні 2024 року 13438,80 грн; в липні 2024 року 24505,96 грн.

17.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про перерахунок розміру виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої за виконання бойових завдань з вересня 2023 року по травень 2024 року, у зв`язку перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у тому числі закордонних. До вказаного рапорту позивачем долучалися копії перекладів вищезгаданих медичних довідок та виписок.

Як видно з відмітки на рапорті ОСОБА_1 від 17.06.2024, такий погоджено відповідачем в частині нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» за період з 21.09.2023 по 14.12.2023, з 29.12.2023 по 02.01.2024, з 21.05.2024 по 22.05.2024, у зв`язку із стаціонарним лікуванням позивача за кордоном.

Позивач не погоджується із невиплатою йому грошового забезпечення за квітень, травень, червень 2024 року, а також додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я за кордоном та в Україні, у зв?язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини за період з січня 2024 року по липень 2024 року, тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з абзацами першим, другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 168, пунктом 1 якої, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (пункт 12 Постанови №168).

Також згідно з пунктом 12 Постанови №168 до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Пунктом 21 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 (далі, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - Порядок №260) та доповнено цей Порядок новим розділом XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).

Так, згідно з п. 9 розділу XXXIV Порядку №260 накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Пунктом 12 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану, яка встановлена Постановою № 168, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовців, виплата якої, з одного боку, має регулярний щомісячний характер, а, з іншого, - обмежена строком дії воєнного стану в Україні.

При цьому, правова природа такої виплати невід`ємно пов`язана із особливим характером служби, зі здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені законом і мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни.

В умовах збройної агресії рф проти України важливим залишається питання належного соціального захисту військовослужбовців, які беруть участь у захисті державного суверенітету України. У військово-соціальній сфері матеріальне забезпечення є аналогом системи гарантій у системі соціального захисту населення і включає професійні винагороди та премії тим військовослужбовцям, які виконують обов`язок із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Безумовно, система матеріального забезпечення військовослужбовців виконує стимулювальну функцію, що, крім патріотизму, є потужною мотивацією і адекватною відповіддю держави, яка піклується про військовослужбовців під час дії воєнного стану.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Таким чином, Україна зобов`язана вживати всіх можливих заходів для мотивації військовослужбовців та забезпечення соціальної підтримки членів їхніх сімей.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їхньої службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Отже, встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.

Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто норми Постанови № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії а саме:

- пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини;

- таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 27.11.2024 у справі №380/20587/23, яку суд враховує при розгляді даної справи.

Водночас, суд зауважує, що збільшена до 100000 гривень додаткова винагорода, передбачена п. 1-2 Постанови № 168 повинна виплачуватися лише військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають саме на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних).

Слід зауважити, що постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2025 №77 було внесено зміни до пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (Офіційний вісник України, 2022 р., №25, ст. 1253; 2023 р., №79, ст. 4481; 2024 р., №105, ст. 6683), доповнивши абзац четвертий після слів «стаціонарному лікуванні» словами «(отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах)».

Тобто, пунктом 1-2 Постанови №168 у редакції, чинній на дату прийняття спірного рішення передбачено, що у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

Разом з тим, обов`язкова умова для виплати такої винагороди, як то перебування на стаціонарному лікуванні (отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) збереглася.

Так, з виписок по картковому рахунку ОСОБА_1 , відкритого у АТ «Приватбанк», судом встановлено, що у межах спірного періоду позивач отримав від відповідача такі надходження: в січні 2024 року 18948,75 грн, 69903,22 грн; в лютому 2024 року 24505,96 грн; в березні 2024 року - 24505,96 грн; в червні 2024 року 13438,80 грн; в липні 2024 року 24505,96 грн.

Також, як видно з відмітки на рапорті ОСОБА_1 від 17.06.2024, такий погоджено відповідачем в частині нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» за період з 21.09.2023 по 14.12.2023, з 29.12.2023 по 02.01.2024, з 21.05.2024 по 22.05.2024, у зв`язку із стаціонарним лікуванням позивача за кордоном, наведене також підтверджує представник відповідача у відзиві на позовну заяву.

Позивач з такими діями відповідача не погоджується, зокрема не погоджується із невиплатою йому грошового забезпечення за квітень, травень, червень 2024 року, а також додаткової винагороди, установленої Постановою №168 у розмірі до 100 000,00 грн, стверджуючи, що з січня 2024 року по липень 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у різних закладах охорони здоров`я, в тому числі закордонних.

Надаючи оцінку таким твердженням позивача, суд звертає увагу, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в поточному місяці за минулий.

За таких обставин, позивач звертаючись з цим позовом 23.07.2024 (згідно з штампом поштового відділення), передчасно заявив позовні вимоги про нарахування і виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 за липень 2024 року. При цьому, доказів невиплати такої станом на момент розгляду даної справи суду не надано.

Більше того, суд зауважує, що із рапортом на виплату додаткової грошової винагороди позивач звертався ще 17.06.2024, тобто не міг на той час надати відповідачу копії виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №8750 від 22.07.2024 про період перебування на стаціонарному лікуванні з 22.06.2024 по 22.07.2024 у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону. Таким чином, позовні вимоги, заявлені за цей період є передчасними та задоволенню не підлягають.

Щодо інших спірних періодів, суд зазначає, що дійсно, з 29.12.2023 по 02.01.2024, з 21.05.2024 по 22.05.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у закордонних закладах охорони здоров`я, що підтверджується листом Міністерства охорони здоров`я №29/26341/2-23 від 18.09.2023, перекладом з медичної карти стаціонарного хворого №97778 2023, перекладом виписки-епікризу з медичної картки пацієнта №24781-2024.

Зокрема, відповідно до перекладу з медичної карти стаціонарного хворого №97778 2023, ОСОБА_1 з 29.12.2023 по 02.01.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Медичній університетській лікарні ім. Павла Страдіна. 29.12.2023 під загальним наркозом та місцевою анестезією виконана операція збільшення лівої вилиці індивідуальним РЕЕК імплантом. Післяопераційний період без ускладнень. У стаціонарі отримував антибактеріальну, знеболювальну та протинабрякову терапію. Виписаний у задовільному стані для подальшого амбулаторного лікування.

Відповідно до перекладу виписки-епікризу з медичної картки пацієнта №24781-2024, ОСОБА_1 з 21.05.2024 по 22.05.2024 перебував на стаціонарних умовах в Ризькій східній клінічній університетській лікарні (Рига, Латвія) з приводу планової транспозиції лівої трапецієподібної кістки. Однак, при повторному огляді пацієнта, у зв`язку зі збільшенням амплітуди рухів у лівому плечі, операцію відкладено. Контрольний огляд пацієнта заплановано через 6 місяців. Пацієнт виписаний в загальному задовільному стані з рекомендаціями продовжувати фізіотерапію в амбулаторних умовах.

Водночас, суд зауважує, що за такі періоди позивачу погоджено виплату додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, що підтверджується матеріалами справи тому позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.

Що ж стосується періодів з 02.01.2024 по 01.02.2024, з 02.02.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 08.03.2024, з 08.03.2024 по 21.05.2024, з 23.05.2024 по 21.06.2024, суд звертає увагу, що надані позивачем медичні документи не містять відомостей про перебування ОСОБА_1 в даний час саме на стаціонарному лікуванні (отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах).

Зокрема, згідно з перекладом виписки-епікризу з медичної картки пацієнта №65122-2024, ОСОБА_1 з 02.01.2024 по 01.02.2024 проходив підготовчий курс медичної реабілітації у складі мальтипрофесійної команди в умовах денного стаціонару за кошти державного бюджету в Ризькій східній клінічній університетській лікарні (Рига, Латвія). Виписаний під нагляд лікаря загальної практики у загальному задовільному стані. Направлено на повторний курс реабілітації в денний стаціонар Ризької східної клінічної університетської лікарні «Бікернієкі».

Згідно з перекладом виписки-епікризу з медичної картки пацієнта №68691-2024, ОСОБА_1 з 02.02.2024 по 29.02.2024 проходив підготовчий курс медичної реабілітації у складі мальтипрофесійної команди в умовах денного стаціонару за кошти державного бюджету в Ризькій східній клінічній університетській лікарні (Рига, Латвія). Виписаний під нагляд лікаря загальної практики у загальному задовільному стані.

Відповідно до перекладу виписки-епікризу з медичної картки пацієнта №71860-2024, ОСОБА_1 з 01.03.2024 по 08.03.2024 проходив підготовчий курс медичної реабілітації у складі мальтипрофесійної команди в умовах денного стаціонару за кошти державного бюджету в Ризькій східній клінічній університетській лікарні (Рига, Латвія). Виписаний під нагляд лікаря загальної практики у загальному задовільному стані.

Згідно з перекладом з медичної карти амбулаторного хворого (форма 027/о) від 21.05.2024, ОСОБА_1 з 08.03.2024 по 21.05.2024 отримував амбулаторні реабілітаційні послуги в реабілітаційній клініці Ризькій східній клінічній університетській лікарні «Бікернієкі» (Рига, Латвія). Пацієнт виписаний в загальному задовільному стані з рекомендаціями продовжувати комплекс тренувальних вправ для покращення сили м`язів лівої руки.

Згідно з перекладом з медичної карти амбулаторного хворого (форма 027/о) від 20.06.2024, ОСОБА_1 20.06.2024 проходив спостереження у травматолога, дата початку захворювання 22.05.2024. Рекомендовано продовжити комплекс лікувальної діагностики для покращення сили м`язів лівої руки, амбулаторна повторна консультація мікрохірурга у д.м.н., проф. Озол через 6 місяців.

З даного приводу доцільно зазначити, що за змістом статті 33 Закону України від 19.11.1992 № 2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я»

Медична допомога може надаватися:

за місцем знаходження, проживання (перебування) пацієнта;

в амбулаторних умовах; в умовах денного стаціонару;

у стаціонарних умовах.

Таким чином, суд зауважує, що законодавець чітко відокремлює поняття «стаціонарні умови» та «умови денного стаціонару». Зокрема, денний стаціонар, це амбулаторний вид лікування, який не передбачає обов`язкової госпіталізації пацієнта, цілодобового лікарського догляду (нагляду), чи оперативного втручання.

Отже, оскільки позивач проходив лікування/реабілітацію в умовах денного стаціонару, а також в амбулаторних умовах, а згідно з п. 1-2 Постанови № 168 збільшена до 100000 гривень додаткова винагорода повинна виплачуватися лише військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають саме на стаціонарному лікуванні, суд погоджується з доводами відповідача про відсутність в останнього правових підстав на виплату такої. Відтак, у задоволенні позовних вимог в цій частині також необхідно відмовити.

Водночас, щодо позовних вимог про зобов?язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 за квітень, травень, червень 2024 року недоплаченої суми основного грошового забезпечення - заробітної плати в розмірі 60 088,08 гривень, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я за кордоном у зв?язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини, та з урахуванням п. 9 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає таке.

Так, як вже йшлося вище, грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям в поточному місяці за минулий.

Таким чином, з виписки по картковому рахунку, відкритого у АТ «Приватбанк», судом встановлено, що позивачу у липні 2024 року виплачена 24505,96 грн за червень 2024 року. Отже позовні вимоги щодо нарахування грошового забезпечення за червень 2024 року задоволенню не підлягають, як безпідставні.

Крім того, в червні 2024 року позивачу було виплачено частину грошового забезпечення за травень 2024 року в розмірі 13438,80 грн. Натомість, за березень та квітень 2024 року позивачу взагалі не виплачувалося грошового забезпечення.

За змістом п. 9 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»

Законом України від 11.04.2024 № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» доповнено статтю 9 Закону № 2011-ХІІ пунктом 9 такого змісту: «за військовослужбовцями, виведеними у розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою у тривалому лікуванні, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема іноземних держав, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), встановленого абзацом першим пункту 11 статті 101 цього Закону». Вказаний Закон набрав чинності 18.05.2024.

Редакція статті 9 Закону № 2011-ХІІ до 18.05.2024 не містила аналогічної норми.

У свою чергу, Порядку № 260 абзац двадцять дев`ятий пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 передбачав, що військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд зауважує, що для виплати військовослужбовцям, виведеним у розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою у тривалому лікуванні відсутня така обов`язкова умова, як перебування саме на стаціонарному лікуванні.

Натомість, безперервний період лікування позивача, непридатність позивача до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців повністю підтверджується матеріалами справи, пов`язаність поранення позивача із захистом Батьківщини не заперечується відповідачем.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не виплачував позивачу оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткову винагороду у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні) за березень, квітень та у повному обсязі за травень 2024 року.

Водночас, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За встановлених обставин, суд вважає, що у цьому випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні) за березень, квітень та у повному обсязі за травень 2024 року, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Щодо судового збору, то оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст.139 КАС України, такий розподілу не підлягає.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та додаткової винагороди у розмірі 20100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні) за березень, квітень та у повному обсязі за травень 2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні) за березень, квітень та у повному обсязі за травень 2024 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна