Справа № 480/1159/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 р.Справа № 480/1159/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 р. (ухвалене суддею Шевченко І.Г., повний текст якого складено 24.04.2024 р.) по справі № 480/1159/23 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в якому просив: визнати протиправним не нарахування та не виплату ОСОБА_1 . НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 70 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.09.2022 по 31.12.2022; зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 70000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.09.2022 по 31.12.2022.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не розгляду рапортів начальника НОМЕР_3 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ОСОБА_2 про встановлення ОСОБА_1 у вересні-грудні 2022 року додаткової винагороди на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168; зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України розглянути рапорти начальника НОМЕР_3 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ОСОБА_2 про встановлення ОСОБА_1 у вересні-грудні 2022 року додаткової винагороди на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, та прийняти рішення за результатами їх розгляду, з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин наданої судом у рішенні; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, а позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Отже, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Судовим розглядом встановлено, що наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 245-ОС від 10.06.2021 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення та прийнятий на військову службу за контрактом по 5-иу прикордонному загону Державної прикордонної служби України на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - інструктора (помічника гранатометника) 2 мобільної групи 2 відділення інспекторів прикордонної служби (на бронетранспортерах) НОМЕР_5 прикордонної застави 2 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування.

Позивач, вважаючи, що у період з 01.09.2022 по 31.12.2022 безпосередньо приймав участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а відтак має право на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №1 68 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, протиправно йому не нарахована та не виплачена звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги пілягають задоволенню щляхом зобов`язання відповідача розглянути рапорти начальника НОМЕР_3 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ОСОБА_2 про встановлення ОСОБА_1 у вересні-грудні 2022 року додаткової винагороди на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, та прийняти рішення за результатами їх розгляд, оскільки самі по собі копії рапортів начальника НОМЕР_3 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ОСОБА_2 про встановлення позивачу додаткової винагороди у вересні-грудні 2022 року не є достатніми доказами для підтвердження тих обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, так як ці рапорти не містять інформації про конкретні бойові (спеціальні) завдання із переліку, встановленого пунктами 2 наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України № 392-АГ від 30.07.2022 та № 628-АГ від 09.12.2022 у спірний період, також не є достатнім доказом підтвердження спірних обставин і факт проходження позивачем служби у АДРЕСА_1 , яке розташоване в районі проведення воєнних (бойових) дій, а інших доказів участі у бойових (спеціальних) завданнях із переліку, встановленого пунктами 2 наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України № 392-АГ від 30.07.2022 та № 628-АГ від 09.12.2022, у період служби з 01.09.2022 по 31.12.2022 позивач не надав..

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (в подальшому - Закон № 2232-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із ч. 4 ст. 2 Закону № 2232-XII, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в подальшому- Постанова №704) визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із п. 8 Постанови № 704, умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (в первісній редакції) (в подальшому - Постанова № 168) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (...) Державної прикордонної служби, (...) виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 1 Постанови № 168 (в редакції зі змінами, внесеними постановою від 07.07.2022 №793) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (...) Державної прикордонної служби, (...) виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168") Постанову № 168 доповнено пунктом 2-1: порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання Постанови № 168 та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано наказ від 30.07.2022 № 392-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168", застосовується з 01.08.2022 (в подальшому - Наказ №392-АГ) та наказ від 09.12.2022 № 628-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" (в подальшому - Наказ № 628-АГ), який набирає чинності та застосовується з 01.12.2022.

Відповідно до п. 2 наказу № 392-АГ, вказаними заходами визначається виконання військовослужбовцем у відповідні дні: бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами; бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Згідно із п. 4 Наказу № 392-АГ, підтвердженням бойової участі військовослужбовців у бойових діях і заходах, передбачених у пункті 2, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційного-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких заходах.

Відповідно до абз. 1 п. 5 Наказу № 392-АГ, для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених у пункті 2, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Згідно із абз. 2 п. 1 Наказу № 628-АГ, додаткова винагорода збільшується до 100000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 Наказу № 628-АГ передбачено, що додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів. До безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій: бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження); бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником; бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями; бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Відповідно до п. 3 Наказу № 628-АГ, документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є: 1) бойовий наказ (бойове розпорядження); 2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них; 3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Згідно із п. 4 Наказу № 628-АГ, облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, та підготовка проєкту наказу про виплату додаткової винагороди здійснюється штабами органів Держприкордонслужби, а у випадку відсутності штабу - підрозділом (посадовою особою), який веде облік бойових дій. Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Пунктом 5 Наказу № 628-АГ передбачено, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів Голови Держприкордонслужби, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня.

Згідно із п. 7 Наказу № 628-АГ, для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 3 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Отже, системний аналіз вказаних норм, дає підстави дійти висновків про те, що у період дії воєнного стану, військовослужбовці Держприкордонслужби мають право на отримання збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. Втім, таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Разом з цим, зазначена постанова Кабінету Міністрів України містить загальні умови отримання збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди, а саме: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Право визначати конкретні бойові дії та конкретні заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, здійснення яких зумовлює виникнення права на отримання збільшеної додаткової винагороди, так само, як і право визначати порядок отримання цієї винагороди, надано керівникам міністерств та державних органів, у структурах яких проходить службу військовослужбовці.

Виплата вказаної збільшеної додаткової винагороди здійснюється за наказом командира на підставі встановлених документів що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців Держприкордонслужби у бойових діях або заходах (бойового наказу чи розпорядження, журналу бойових дій, рапорту чи донесення начальника або командира підрозділу тощо).

При цьому виплата вказаної винагороди військовослужбовцю, який перебуває у відрядженні, здійснюється за наказом начальника органу Держприкордонслужби за місцем служби такого військовослужбовця.

Судовим розглядом встановлено, що начальником 4 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ОСОБА_3 подавались рапорти начальнику протитанкової застави прикордонної комендатури швидкого реагування майору ІНФОРМАЦІЯ_1 та начальнику НОМЕР_2 прикордонного загону полковнику ОСОБА_4 про встановлення додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримання збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у вересні-грудні 2022 року, в тому числі позивачу.

Згідно із змісту вказаних рапортів вбачається, що вони складені на підставі постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 392-АГ від 30.07.2022, бойових розпоряджень командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 № 116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /2015 від 04.07.2022, №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /2620 (гриф) від 25.07.2022, №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 /4625 (гриф) від 27.09.2022, бойових розпоряджень начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №311 (гриф) від 01.08.2022, ПРИКЗ від 27.09.2022 №313 (гриф) та бойових розпоряджень командира НОМЕР_6 обр Тро №273дск від 01.07.2022 і №301дск від 05.07.2022.

Також, судовим розглядом встановлено, що витягом з журналу оперативно-службової діяльності, щодо ОСОБА_1 підтверджується що позивачем у спірний період виконувалися завдання з охорони державного кордону (види прикордонних нарадів: робота на відділі в пункті постійної дислакації, група реагування, прикордонний патруль, контрольний пост).

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що прийнятих за результатами розгляду рапортів про встановлення додаткової винагороди позивачу у вересні-грудні 2022 року, зокрема, рішень про задоволення чи відмову в задоволенні цих рапортів, у тому числі, з урахуванням витягу з журналу оперативно-службової діяльності про діяльність позивача у спірний період, відповідачем до суду не надано.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Одночасно суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутність належної комунікації між різними військовими частинами Держприкордонслужби, невиконання ними вимог підзаконних нормативно-правових актів ДПСУ в частині документування участі військовослужбовців в бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України, а також складення вищезгаданої довідки після нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за спірний період, не утворюють підстав для висновку про відсутність порушеного права позивача на отримання грошового забезпечення у належному розмірі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що самі по собі копії рапортів начальника НОМЕР_3 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ОСОБА_2 про встановлення позивачу додаткової винагороди у вересні-грудні 2022 року не є достатніми доказами для підтвердження тих обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, оскільки ці рапорти не містять інформації про конкретні бойові (спеціальні) завдання із переліку, встановленого пунктами 2 наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України № 392-АГ від 30.07.2022 та № 628-АГ від 09.12.2022 у спірний період, також не є достатнім доказом підтвердження спірних обставин і факт проходження позивачем служби у АДРЕСА_1 , яке розташоване в районі проведення воєнних (бойових) дій, а інших доказів участі у бойових (спеціальних) завданнях із переліку, встановленого пунктами 2 наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України № 392-АГ від 30.07.2022 та № 628-АГ від 09.12.2022, у період служби з 01.09.2022 по 31.12.2022 позивач не надав.

Проте, рішення прийняте за результатами розгляду цих рапортів про встановлення додаткової винагороди позивачу у вересні-грудні 2022 року, зокрема, рішень про задоволення чи відмову у задоволенні вищезазначених рапортів, у тому числі з урахуванням витягу з журналу оперативно-службової діяльності про діяльність позивача у спірний період, відповідачем теж фактично не приймалося.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не розгляду рапортів начальника НОМЕР_3 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ОСОБА_2 про встановлення позивачу у вересні-грудні 2022 року додаткової винагороди на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, та зобов`язання відповідача розглянути вказані рапорти і прийняти рішення за результатами їх розгляду з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин наданої судом у рішенні, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги позивача задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 р. по справі № 480/1159/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 08.04.2025 року