Справа № 560/11143/24
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11143/24

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

08 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.08.2023 про виплату грошового забезпечення її зниклого сина ОСОБА_2 .

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2023 про виплату грошового забезпечення її зниклого сина ОСОБА_2 та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.08.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась ОСОБА_1 , матір зниклого безвісти 04.05.2023 за особливих обставин солдата ОСОБА_2 із заявою на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати їй грошового забезпечення її зниклого сина.

09.08.2023 за вих. №3801 ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 засобами фельд`єгерського-поштового надіслана вказана заява та пакет документів для розгляду питання щодо виплати грошового забезпечення.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду вказаної заяви, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки військова частина НОМЕР_1 належним чином не розглянула заяву ОСОБА_1 від 08.08.2023 про виплату грошового забезпечення її зниклого сина ОСОБА_2 , та не прийняла будь-яке рішення, яке б породжувало для позивачки юридичні наслідки, тому суд, в контексті спірних правовідносин може лише зобов`язати відповідача розглянути зазначену заяву та прийняти відповідне рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону №2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 (далі - Порядок №884).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 4 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до вимог пункту 5 Порядку №884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Отже, виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими та не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Судом встановлено, що позивач звернулась 08.08.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , матір зниклого безвісти 04.05.2023 за особливих обставин солдата ОСОБА_2 із заявою на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати їй грошового забезпечення її зниклого сина.

09.08.2023 за вих. №3801 ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 засобами фельд`єгерського-поштового надіслана вказана заява та пакет документів для розгляду питання щодо виплати грошового забезпечення.

Як вже зазначалось вище, суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення, виходив з того, що військова частина НОМЕР_1 належним чином не розглянула заяву ОСОБА_1 від 08.08.2023 про виплату грошового забезпечення її зниклого сина ОСОБА_2 , та не прийняла будь-яке рішення, яке б породжувало для позивачки юридичні наслідки.

Однак, в апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 стверджує, що не отримувала від ІНФОРМАЦІЯ_1 жодних заяв від імені позивачки.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 докази направлення листа від 09.08.2023 року вих.№3801 та докази отримання військовою частиною НОМЕР_1 такого листа.

08 квітня 2025 року на адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист, відповідно до якого в момент направлення вищевказаного листа вузол зв`язку військової частини НОМЕР_1 знаходився у АДРЕСА_1 .

Колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні будь - які відомості щодо отримання військовою частиною НОМЕР_1 заяв позивача, а тому військова частина НОМЕР_1 не могла розглянути заяву позивачки (прийняти рішення щодо виплати або відмову у виплаті грошового забезпечення).

Разом з тим лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.08.2023року вих. № 3801 адресований на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , тоді як пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 знаходиться в АДРЕСА_2 .

При цьому, до матеріалів справи апелянтом долучено нову заяву, яка було подана позивачкою, розглянута відповідачем та прийнято рішення про виплату грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.