Справа № 240/22295/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/22295/23

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Щебеневий завод "Райківський" до Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Щебеневий завод "Райківський" (далі - позивач, Товариство, ТОВ "Щебеневий завод "Райківський") звернулося до суду з із позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.05.2023 №356134 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки порядок облаштування транспортного засобу тахографом передбачено законодавством лише для осіб, які надають послуги з перевезення вантажів. Пояснює, що підприємство не надавало послуг з перевезення вантажів, а під час перевірки здійснювало перевезення власного вантажу, а тому накладення на підприємство штрафу, передбаченого ст.48 та ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" безпідставне. Також, вважає, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволені позову. Зазначає, що під час перевірки транспортного засобу, що належить ТОВ "Щебеневий завод "Райківський" встановлено, що водієм на транспортному засобі здійснювалося перевезення вантажу за відсутності документів, визначених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме за відсутності картки водія та щоденного реєстраційного листа, що в свою чергу підтверджується поясненнями водія, зафіксованими у акті проведення перевірки від 29.03.2023 №350138.

Позивач подав відповідь на відзив, ідентичний за доводами, вказаними ним в позовній заяві та заперечуючи викладені у відзиві обставини, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом безспірно встановлено, що 27.03.2023 видано направлення №013981 на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) транспортних засобів за додержанням законодавства про автомобільний транспорт згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 відповідно до системи адміністративно-територіального устрою України, в період з 27.03.2023 по 02.04.2023.

29.03.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку транспортного засобу щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ, державний номерний знак НОМЕР_2 . Власником транспортного засобу, який підлягав перевірці є ТОВ "Щебеневий завод "Райківський".

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.03.2023 №350138 (далі - акт перевірки), у якому зафіксовано, що при перевірці транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , встановлено, що транспортним засобом, який належить ТОВ "Щебеневий завод "Райківський", порушення вимог чинного законодавства: здійснення внутрішніх вантажних перевезень згідно з товарно-транспортною накладною від 29.03.2023 №19, транспортний засіб обладнаний діючим та повіреним цифровим тахографом за відсутності документів, передбачених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: на момент перевірки відсутній щоденний реєстраційний листок (роздруківка на паперовому носії) обліку режимів праці та відпочинку водія. Водій зі змістом акту перевірки був ознайомлений, в графі "пояснення водія про причини порушень" зазначено: "картка водія замовлена та не отримана", що підтверджено його особистим підписом.

Вказані документи були передані начальнику Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті для вирішення питання щодо притягнення перевізника до адміністративно-господарської відповідальності.

15.04.2023 відповідач направив позивачу лист від 04.04.2023 за вих. №21636/24/24-23, у якому повідомив про розгляд 02.05.2023 справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт. Вказаний лист та копія акту перевірки від 29.03.2023 №350138 направлені на адресу позивача рекомендованим листом №085 з повідомленням про вручення, яке доставлено на адресу позивача 18.04.2023, однак на розгляд справи позивач не з`явився.

02.05.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто акт перевірки та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №356134, відповідно до якої до ТОВ "Щебеневий завод "Райківський" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі розміром 17000 грн, за порушення виявлене 29.03.2023.

В порядку адміністративного оскарження, позивач звернувся із скаргою на постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.05.2023 №356134.

23.06.2023 на адресу позивача надійшла відповідь контролюючого органу вищого рівня Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) від 05.06.2023 №4953/3/1/15-23, якою цю скаргу залишено без задоволення, а постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.05.2023 №356134 без змін.

Позивач, не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Статтею 2 Закону №2344 передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Статтею 1 Закону №2344 визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, встановлена абзацом 3 ч.1 ст. 60 Закону №2344, якою передбачено, що до автомобільних перевізників за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39, 48 цього Закону застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У контексті викладеного слід зазначити, що суб`єктом відповідальності, передбаченої статтею 60 Закону №2344, є саме автомобільний перевізник.

Відповідно до ст.18 Закону №2344, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані : організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Статтею 48 Закону №2344 визначено перелік обов`язкових документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Для водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є : посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385), відповідно до п.1.4 якої, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Пунктом 3.3 Інструкції №385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п.п.2.5, 2.6 Інструкції №385, повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність. Пункти сервісу тахографів виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

Згідно п.2.7 Інструкції №385, за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1. Бланк протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу роздруковується відповідальною особою ПСТ на папері формату А4 (210x297 мм) щільністю 100 г/кв.м або більше. Не допускається робити закреслення чи виправлення відомостей, які заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано та поставлено печатку відповідальної особи ПСТ. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляються прочерки. ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних. Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Пунктами 3.5, 3.6 Інструкції №385 передбачено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії. Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Разом з тим, відповідно до п.6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010 (далі - Положення) передбачено, що водій, який керує транспортним засобом не обладнаним тахографом, веде індивідуальну контрольну книгу згідно додатку 3.

Проаналізувавши викладене слідує висновок, що суб`єктом відповідальності, передбаченої статтею 60 Закону №2344 є автомобільний перевізник та відповідно до зазначених норм Інструкції №385, законодавець прямо визначає обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, мати при собі картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа. Відсутність у водія як заповненої тахокарти, так і відсутність картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа, передбачає застосування до автомобільного перевізника відповідальності передбаченої Законом №2344.

Як свідчать матеріали справи, у ході перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів вантажів автомобільним транспортом посадовими особами відповідача встановлено порушення допущені підприємством абзацом 3 ч.1 ст.60 Закону №2344, зокрема відсутність у водія транспортного засобу, який підлягав перевірці та обладнаний цифровим тахографом, роздруківки станом на 29.03.2023, що унеможливило здійснити перевірку його робочого часу та часу відпочинку. Заперечення позивача щодо обладнання транспортного засобу працюючим та повіреним цифровим тахографом матеріали справи не містять, а тому водій повинен був мати при собі документи, які передбачені чинним законодавством.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.02.2020 у справі №820/4624/17 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі заповнені тахокарти, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, а у разі керування транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія.

З огляду на викладене, водій транспортного засобу під час здійснення перевезення, повинен був мати при собі заповнені тахокарти, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа, однак долучені до матеріалів справи документи, не свідчать про пред`явлення всіх визначених вище документів під час проведеної перевірки та на момент складання акта, за результатами її проведення.

Судом встановлено, що водій здійснював вантажні перевезення згідно з ТТН від 29.03.2023 №19 та не використовував роздруківку даних роботи тахографа на 29.03.2023 та не мав картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа, що унеможливило здійснити аналіз інформації щодо дотримання режимів праці та його відпочинку. За змістом ТТН автомобільним перевізником значилося ТОВ "Щебеневий завод "Райківський".

З урахуванням встановлених обставин справи суд зазначає, що позивач належними та допустимими доказами не спростував встановленого в ході перевірки порушення, а тому відповідачем правомірно застосовано до нього штраф згідно з оскаржуваною постановою.

Щодо посилань позивача на порушення порядку розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.25 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - порядок №1567) справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно із абзацом першим п.26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Абзацом другим п.26 Порядку №1567 передбачено, що про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Відповідно до абзацу першого п.27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

Абзацом другим цієї ж норми встановлено, що за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як вже зазначалося судом, 15.04.2023 відповідач направив ТОВ "Щебеневий завод "Райківський" лист від 04.04.2023 за вих.№21636/24/24-23, у якому повідомив про розгляд 02.05.2023 справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Вказаний лист та копія акту перевірки від 29.03.2023 №350138 направлені на адресу позивача рекомендованим листом №085 з повідомленням про вручення, яке доставлено на адресу позивача 18.04.2023, однак на розгляд справи позивач не з`явився та уповноважену особу не направив.

Таким чином, відповідач виконав свій обов`язок повідомлення позивача про розгляд справи про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Відтак, суд відхиляє доводи позивача щодо неповідомлення його вчасно про дату та час розгляду справи про застосування адміністративно-господарського штрафу, що позбавило його права бути присутнім під час розгляду справи.

До того ж, як вказав Верховний Суд в постанові від 01.03.2018 у справі №820/4810/17, відсутність особи під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не позбавляє її права і можливості довести відсутність своєї вини у суді та у зв`язку з цим не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення і докази, надані стороною позивача, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Відтак, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при відмові в позові судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295КАС України

вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Щебеневий завод "Райківський" (вул. Центральна, 22, с.Райки, Бердичівський район, Житомирська область, 13333; ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан ім.С.П.Корольова, 12, м.Житомир, 10014; ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович

09.04.25