Справа № 440/4333/25
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 квітня 2025 рокум. ПолтаваСправа №440/4333/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката Гудзь Любові Григорівни про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 07.04.2025 звернулась адвокат Гудзь Любов Григорівна з позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому позивач просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо невнесення актуальної інформації, а саме: військово-облікових даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки військово-лікарської комісії від 10.06.2022 №15/511 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів";

зобов`язати уповноважену особу ІНФОРМАЦІЯ_1 , п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 привести у відповідність та внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Оберіг) військово-облікові дані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки військово-лікарської комісії від 10.06.2022 №15/511 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 .

Разом з позовною заявою подану заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просила забезпечити позов шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також його структурним підрозділам, вчиняти будь-які дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації (в т.ч. і звернення до правоохоронних органів із вимогами щодо розшуку, затримання та доставлення до ТЦК та СП) до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Мотивуючи подану заяву адвокат Гудзь Л.Г. зазначила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) за результатами медичного огляду, проведеного 10.06.2022, на підставі статті 66а графи ІІ Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Водночас за даними мобільного застосунка "Резерв+" (інформація з реєстру Оберіг) щодо ОСОБА_2 : "Дата ВЛК - 07.03.2000. Постанова ВЛК: Непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час". Крім того, у застосунку наявна інформація про порушення позивачем військового обліку.

На адвокатський запит від 06.03.2025 п`ятий відділ ІНФОРМАЦІЯ_4 у листі від 14.03.2025 повідомив, що у відділі відсутня інформація про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 .

На цій підставі позивач 19.03.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про внесення актуальних персональних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Заява вручена ІНФОРМАЦІЯ_4 25.03.2025, однак відповідь на дату звернення до суду не надходила.

За твердженням заявника, 30.03.2025 на особистий номер телефону ОСОБА_1 був здійснений телефонний дзвінок від особи, яка представилась дільничним, останній повідомив, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку за поданням ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Адвокат ОСОБА_3 вважала, що до моменту розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.03.2025 існує реальна загроза призову позивача на військову службу, що унеможливить захист його прав, а тому просила забезпечити позов.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам статті 152 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За змістом пункту 10 частини першої статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши подану заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У силу пункту 1 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу чи іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору.

Верховний Суд у постанові від 15.12.2021 у справі №640/9218/21 зазначив, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Така правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 у справі №826/10936/18 та ін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що метою забезпечення позову є попередження можливих негативних наслідків для позивача у вигляді істотно ускладнення чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду його позову. При цьому такі заходи забезпечення позову здійснюються до вирішення адміністративної справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову адвокат Гудзь Л.Г. посилалась на те, що наявність розбіжностей у військово-обліковому документі позивача (тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ) та відомостях Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з достатньою ймовірністю може призвести до тощо, що уповноважені особи ТЦК та СП, Національної поліції чи Державної прикордонної служби України при перевірці документів позивача можуть запропонувати йому прослідувати до відповідного ТЦК та СП для уточнення даних, а в разі відмови позивача - провести адміністративне затримання та доставлення його до такого центру.

Окрім того, позивачу відповідно до приписів Порядку №560 може бути вручено повістку, що, як наслідок, слугуватиме підставою для його мобілізації.

Оцінюючи такі доводи, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Тож особа, яка звертається до суду із заявою про забезпечення позову, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні статей 73, 74 КАС України, докази на підтвердження існування реальної загрози порушення її прав у разі невжиття судом заходів забезпечення позову.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною третьою статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

У силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Із 24.02.2022 відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.

Так, як на ключову обставину необхідності вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача посилалась на протиправність бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку відповідно до запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного від 10.06.2022 №15/38-2022, за змістом якого позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Стосовно наведених обставин суд зауважує, що безумовно, рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на осіб, на яких поширюються. Такі рішення, дії чи бездіяльність можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Посилання представника позивача на те, що без вжиття судом заходів забезпечення позову мобілізаційний процес щодо особи, яка виключена з військового обліку та не підлягала призову на військову службу, буде завершено, що, у свою чергу, істотно ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову, не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Суд, виходячи з обсягу наданих представником позивача разом з позовною заявою та заявою про забезпечення позову документів, не встановив підстав, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду цієї справи.

При цьому суд звертає увагу, що заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви та докази, з яких можливо встановити порушення прав, свобод та інтересів позивача, а також, що захист прав, свобод та інтересів заявника буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Зокрема матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації (зокрема, вручення позивачу повістки із вказаною метою виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки тощо) та, відповідно, вказували б на необхідність вирішення судом питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Лише сам факт зазначення у відповіді на адвокатський запит про відсутність у відповідача інформації про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, не дає достатніх підстав для висновку про те, що відповідач саме вживає заходів, спрямованих на мобілізацію позивача, як і не підтверджує факту того, що останній надалі буде призваний для проходження військової служби за мобілізацією.

Окрім того, надані до суду матеріали не містять доказів, що беззаперечно підтверджували б факт встановлення позивачу медичного діагнозу, на підставі якого ВЛК у червні 2022 року ухвалено рішення про визнання його непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку.

Водночас оцінка оскаржуваної бездіяльності відповідачів щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку відповідно до запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного від 10.06.2022 №15/38-2022 підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті про оскарження такої бездіяльності та буде надана судом за результатами розгляду справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих представником позивача на підтвердження своїх вимог, перевіряє чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі в обраний адвокатом Гудзь Л.Г. спосіб.

А тому, у задоволенні заяви про забезпечення позову наразі належить відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олександр КУКОБА