Справа № 644/236/25
Суддя: Ізмайлов І. К.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/236/25
Провадження № 2-а/644/53/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Ізмайлова І.К.,

за участю секретаря Книшенко Я.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 644/236/25, 2-а/644/53/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Одинцової В.І. звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову № 446-ІП від 20.12.2024 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що 17.12.2024 представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано ОСОБА_1 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, на що останній повідомив, що від огляду не відмовляється, але не має можливості пройти його зараз, оскільки не має при собі медичної документації, яка підтверджує його актуальний стан здоров`я.

Всупереч поясненням позивача, відносно ОСОБА_1 17.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 446-1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

20.12.2024 постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про адміністративне правопорушення № 466-ІП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 18700,00 грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення № 466-ІП від 20.12.2024 вважає необґрунтованою, протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 відповідачем відмовлено у видачі направлення для проходження медичного огляду, а також відмовлено у наданні часу для підготовки медичної документації з переліком його хронічних захворювань, акту відмови позивача від отримання повістки відповідачем складено не було. Оскаржувана постанова носить поверхневий характер, її резолютивна частина не містить висновку про прийняте рішення, а містить лише зазначення розміру штрафу, інформація щодо участі позивача у розгляді справи в постанові також відсутня.

Ухвалою суду від 24.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Одинцова В.І. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не прибув, просив провести розгляд справи без його участі. У поданому на позовну заяву відзиві просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, а постанову № 446-ІП від 20.12.2024 залишити без змін.

Свої заперечення мотивував тим, що під час перевірки відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ІНФОРМАЦІЯ_4 було встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.2017 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 , свої персональні дані не уточняв, відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не має, не заброньований на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач розписався про отримання повістки, однак проходити медичний огляд відмовився про що складено акт в присутності свідків від 17.12.2024 за вх. №27317 та здійснено відеофіксацію відмови.

Також відповідно до п.74 Постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 р. «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» ОСОБА_1 виписано направлення на проходження ВЛК.

17.12.2024 ОСОБА_1 вручено другу повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 18.12.2024 на 11-00 год. з метою визначення його ступеню придатності до військової служби. ОСОБА_1 вищезазначену повістку отримав, але станом на 10.02.2025 на військово- лікарську комісію не з`явився, що свідчить про навмисне ухилення від призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від проходження медичного огляду.

17.12.2024 року відносно ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою, складено протокол №446-1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, другий примірник якого позивач отримав особисто, про що поставив свій підпис. З метою реалізації права на захист та можливості взяти участь в засіданні, висловити заперечення, надати докази, скористатися правовою допомогою, тощо, розгляд справи призначено на 20.12.2024 о 10-30 год., про що зазначено в протоколі.

Вважає, що при складанні адміністративного протоколу дотримано норми КУпАП щодо процедури розгляду адміністративної справи, роз`яснено ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КпАП.

20.12.2024 року о 10-30 год. відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 . На розгляд справи позивач не з`явився, про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотань щодо відкладення розгляду справи від позивача не надходило. Під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповіді на відзив на позовну заяву представником позивача зазначено, що повістку ОСОБА_1 було вручено 17.12.2024, саме під час його перебування в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , на той саме день, а саме на 17.12.2024 на 19-40 год. Проте, відповідно до пункту 28 Порядку №560, виклик громадян шляхом вручення повістки здійснюється виключно до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів. В свою чергу, жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що повістка може вручатися з метою явки безпосередньо до військово-лікарської комісії.

Вважає, що за для проходження позивачем медичного огляду 17.12.2024, останньому мало б бути вручене направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 до Порядку № 560, яке є єдиною підставою для проведення вказаного огляду.

17.12.2024 жодного направлення на проходження ВЛК відповідачем ОСОБА_1 видано не було, опису про вручення позивачу направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду спірна постанова №446-ІП від 20.12.2024 не містить.

Крім того, матеріали справи не містять доказів реєстрації в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію направлення на проходження медичного огляду ВЛК позивача, а також доказів вручення направлення під особистий підпис з роз`ясненням вимог законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, всупереч положенням Порядку №560 та Положення № 402 , а долучений відповідачем акт відмови від отримання повістки №1419 на проходження ВЛК визначає відмову ОСОБА_1 від отримання повістки, але не направлення. Вважає, що відповідачем порушено процедуру направлення військовозобов`язаного на проходження медичного огляду.

Щодо посилань відповідача на те, що ОСОБА_1 розписався в повістці, а проходити медичний огляд відмовився, про що складено акт в присутності свідків та здійснено відеофіксацію відмови, зазначила, що відповідно до пункту 54 Порядку №560, у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину. В свою чергу акт відмови від отримання повістки №1419 на проходження ВЛК, наданий відповідачем, суперечить тексту повістки №1419 від 17.12.2024 і долученому відповідачем відеозапису, з яких вбачається, що ОСОБА_1 повістку отримав.

Вважає, що вказаний відеозапис не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки з нього незрозуміло, ким відбулася вказана відеофіксація, де, у який день та час відеозапис було зроблено, за допомогою якого технічного пристрою, тощо, а протокол про адміністративне правопорушення № 446-1 від 17.12.2024 року та постанова №446-ІП від 20.12.2024 не містить інформації про наявність вказаного відеозапису.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд встановив наступне.

17.12.2024 оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 446-1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно вказаного протоколу, позивача під особистий підпис повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 20.12.2024 о 10-30 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 в каб. № 20.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_3 , №446-ІП від 20.12.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 18700,00 грн.

У постанові вказано, що 17.12.2024 року о 19-40 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено факт порушення правил військового обліку громадянином ОСОБА_1 . Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», №741/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку загальної мобілізації» представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов?язаному ОСОБА_1 02.12.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 була вручена повістка №1419 на проходження медичного огляду (ВЛК) з метою становлення ступеня придатності для проходження військової служби. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (ВЛК). Вказаними діями ОСОБА_1 порушив абз. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Копію зазначеної постанови направлено позивачу поштою 21.12.2024.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 28 Порядку №560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Відповідно до п. 74 Порядку № 560 резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно застосовувати законодавчі акти, які визначають, зокрема, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

Разом з тим, згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону №3543-XII передбачено обов`язок громадян проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Зі змісту оскаржуваної постанови №446-ІП від 20.12.2024 вбачається, що представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов?язаному ОСОБА_1 02.12.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 вручено повістку №1419 на проходження медичного огляду (ВЛК) з метою встановлення ступеня придатності для проходження військової служби. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (ВЛК). Вказаними діями ОСОБА_1 порушив абз. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дії ОСОБА_1 в постанові №446-ІП від 20.12.2024 кваліфіковано за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Проте, суд зазначає, що уповноважені посадові особи ТЦК та СП могли лише повідомити ОСОБА_1 про необхідність пройти ВЛК та вручити повістку, якою громадянин викликається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у конкретний строк та місце для направлення для проходження медичного огляду. Натомість, посадовими особами ТЦК та СП 17.12.2024 вручено позивачу повістку про виклик на 17.12.2024 на 19-40 год. до військово-лікарської комісії Індустріального району м. Харкова за адресою: АДРЕСА_2 для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Стороною відповідача не надано жодних відомостей про вручення позивачу повістки про його виклик для направлення для проходження медичного огляду, прийняття уповноваженою особою рішення та вручення ОСОБА_1 направлення для проходження ВЛК, що є обов`язковою передумовою притягнення його до відповідальності за відмову від проходження медичного огляду.

Більш того, належних та достовірних у контексті ст. 73-74 КАС України доказів вручення позивачу такого направлення під особистий підпис та роз`яснення йому вимог законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, як то передбачає абз.2-3 пункту 74 Порядку №560, стороною відповідача не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом із цим, вимоги закону в цій частині відповідачем дотримані не були, протокол про адміністративне правопорушення № 446-1 від 17.12.2024, на підставі якого складено постанову № 446-ІП від 20.12.2024, не містить підпису уповноваженої особи, яка його склала.

Слід також зазначити, що в постанові №446-ІП від 20.12.2024 йдеться мова про те, що повістка №1419 на проходження медичного огляду (ВЛК) з метою встановлення ступеня придатності для проходження військової служби вручена ОСОБА_1 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 02.12.2024. Проте, з копії повістки № 1419 вбачається, що складено її начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_3 саме 17.12.2024, а не 02.12.2024, і відповідно до розписки позивача, зазначену повістку одержано ним особисто під підпис у той же день - 17.12.2024.

Крім того, як в протоколі, так і в постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що встановлено факт порушення правил військового обліку 17.12.2024 о 19-40 год у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 у АДРЕСА_1 , тоді як відповідач посилається, що ОСОБА_1 відмовився отримувати повістку за викликом до ВЛК на 17.12.2024 о 19-40 год. у АДРЕСА_2 , а отже, ОСОБА_1 фізично не міг перебувати 17.12.2024 о 19-40 год. поза межами Індустріального РТЦК.

Отже, відповідач не виконав обов`язок доказування, який на нього покладено згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, та відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, що не було зроблено відповідачем, а тому наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності - не доведена.

Суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, згідно ч. 2 ст.77 КАС України не доведено правомірність оспорюваної постанови №446-ІП від 20.12.2024 про накладення адміністративного стягнення, якою було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі.

Доводи відповідача щодо правомірності оспорюваної постанови та відповідності її вимогам діючого законодавства, є необґрунтованими та такими, що суперечать наведеним вище висновкам суду, а наданий відповідачем відеозапис висновки суду не спростовує.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку.

Відтак, наявні правові підстави для скасування постанови відповідача.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження по справі підлягає закриттю.

Частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відтак, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 6-9, 72-77, 90, ст. 205, ст. 241-246, 250, 255, 257-262, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_3 №446-ІП від 20.12.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 18700,00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10 квітня 2025.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя: І.К. Ізмайлов