Справа № 640/19200/22
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року Київ справа №640/19200/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 10.04.2022 №2 командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України в частині призову на військову службу та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення і призначення ОСОБА_1 на посаду водія-санітара протитанкового відділення та звільнити його з військової служби.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що після початку агресії з боку Російської Федерації позивач звернувся до громадського формування з метою надання допомоги з оборони міста Києва. До Військової частини Міністерства Оборони України та до територіального центру комплектування та ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач не звертався, ніяких заяв та рапортів не підписував, ніяких згод не надавав, військово-лікарську комісію не проходив, військового квитка не заводив, строкову службу у збройних силах не проходив, у зоні АТО та ООС участь у бойових діях не брав.

Позивач у квітні 2022 року отримав інформацію від ротного, що він офіційно не закріплений за їхньою частиною, тому може залишити місце несення військової служби, здавши зброю та інші речі.

Позивач здавши зброю та інші речі покинув місце несення військової служби та повернувся до навчання на 2 курсі магістратури Київської православної богословської академії, Богословський факультет.

Проте в серпні 2022 року позивач дізнався, що він добровільно мобілізований у військову частину НОМЕР_1 та рахується у списках тих, які самовільно залишили військову частину.

У відповідь на адвокатський запит Міністерство Оборони України листом від 26.09.2022 № 331/4317 надало інформацію, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та його було призвано на військову службу до військової частини НОМЕР_1 . Також до відповіді було додано копію витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2022 № 2.

Позивач вважає такий наказ Військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2022 № 2 протиправним та таким що підлягає скасуванню, оскільки позивач на той час навчався на денній формі навчання на 2 курсі магістратури в Київській православній богословській академії, Богословський факультет, спеціальність «Богослов`я» з 01.11.2020 по 16.06.2022, тому не міг бути мобілізованим відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач зазначає, що 16.06.2022 він захистив магістерську роботу та отримав диплом магістра НОМЕР_2 здобувши кваліфікацію: ступінь вищої освіти магістр, спеціальності «Богослов`я». Після чого позивач поступив до аспірантури Київської православної богословської академії і навчається на першому курсі денного відділення. Термін закінчення навчального закладу - червень 2026 року. Таким чином позивач було незаконно призначено до військової частини Збройних Сил України при наявності відстрочки від призову за мобілізацією.

Отже дії командира військової частини НОМЕР_1 є протиправні, оскільки позивача не мали мобілізувати та призивати на військову службу, оскільки він не є призовником та має відстрочку від призову, не має досвіду військової служби, а у разі призову під час мобілізації, позивач підлягає четвертій хвилі мобілізації, а саме - усі громадяни віком від 18 до 60 років, які підлягають мобілізації (не мають обмежень за віком, станом здоров`я тощо).

Крім того, під час мобілізації позивач не проходив жодної військово-лікарської комісіє, жодної військової підготовки позивач ніколи не проходив, навчання щодо користування зброєю також не проходив.

Також відповідно до приписного посвідчення позивач 03.09.2015 взятий на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому ІНФОРМАЦІЯ_3 не проводив мобілізацію позивача та не направляв його до якої-небудь військової частини.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 відкрито провадження у справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 справу прийнято до свого провадження суддею Горобцовою Я. В. та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 (позивач) є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_3 від 18.12.2013.

Згідно студентського квитка серії НОМЕР_4 від 01.11.2020 позивач є студентом Київської православної богословської академії, Богословський факультет, денна форма навчання, по 16.06.2022 (а.с. 18-19). Дана інформація також підтверджується довідкою Київської православної богословської академії № 91 від 31.08.2022 (а.с. 21).

Відповідно до приписного свідоцтва від 10.12.2020 позивач взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_4 03.09.2015 (а.с. 20).

На звернення позивач військова частина НОМЕР_5 Міністерства Оборони України листом від 26.09.2022 № 331/4317 (а.с. 34) повідомила позивача, що він є діючим військовослужбовцем та його було призвано на військову службу до військової частини НОМЕР_1 . Також до відповіді було додано копію витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2022 №2.

Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2022 № 2 (а.с. 35), зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 10.04.2022 та призначити солдата запасу ОСОБА_2 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_5 , водієм-санітаром протитанкового відділення взвод спеціального призначення №2 рота спеціального призначення №3 загін спеціального призначення №1 (ВОС- 790037Ф/658), вважати таким, що 10.04.2022 справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою. Встановити 5/2 тарифний розряд, оклад за посадою 2820 гривень на місяць, шпк «солдат». Виплачувати щомісячну премію у розмірі 100% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військовим званням, та спеціальну надбавку військовослужбовцям Сил спеціальних операцій Збройних Сил України в розмірі 50% п`ятикратного прожиткового мінімуму громадян для працездатних осіб. Підстава: витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_6 від 06.04.2022 № 28.

Не погодившись із правомірністю визначення відповідачем належного до виплати розміру соціальної виплати, позивач звернулася до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 3 Закону №2232-XII визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За вимогами частини другої статті 2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, щодо вступу громадянина ОСОБА_1 на військову службу у добровільному порядку (за контрактом).

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Водночас, відповідачем не подано відзиву та будь-яких інших доказів, що стосуються даного спору.

Що стосується проходження військової служби за призовом.

За змістом частини першої статті 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Згідно із пунктом 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 №1153, (далі - Положення № 1153) цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Згідно із підпунктом 1 пункту 252 Положення №1153 у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду: проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 253 Положення №1153 призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України. Початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період є день, визначений статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п.8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, виконання завдання з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, призову громадян на військову службу покладені саме на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що відповідно до наявного в матеріалах справи приписного свідоцтва від 10.12.2020 позивач взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_4 03.09.2015 (а.с. 20).

В той же час, як вбачається з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 від 14.09.2022 № 1/1/2197 (а.с. 37), наданої на адвокатський запит представника позивача від 01.09.2022, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_7 , де й зберігається його особова справа. За період з 24.02.2022 до цієї відповіді ОСОБА_1 не призивався ІНФОРМАЦІЯ_7 на військову службу під час мобілізації, на особливий період, і не направлявся до якої-небудь військової частини.

Отже рішення щодо призову позивача на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 приймалось.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного наказу) призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Згідно довідки Київської православної богословської академії № 91 від 31.08.2022 (а.с. 21) та студентського квитка серії НОМЕР_4 від 01.11.2020 (а.с. 18-19), позивач є студентом Київської православної богословської академії, Богословський факультет, денна форма навчання, по з 01.11.2020 по 16.06.2022.

Отже на час прийняття оскаржуваного у даній справі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2022 № 2 позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації оскільки був студентом Київської православної богословської академії денної форми навчання.

Згідно з частиною 13 статті 2 Закону №2232-XII (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення №1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (пункт 1).

Відповідно до пункту 3 розділу І Положення №1153/2008 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), громадяни, які добровільно вступають на військову службу (далі - військова служба за контрактом) або призиваються, проходять обов`язковий медичний огляд у порядку, що затверджується Міністерством оборони України за погодженням із центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 10 статті 14 Закону № 2232-ХІІ за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень:

придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;

тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;

підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення);

непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних;

непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку;

підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання;

підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Отже проходження медичного огляду є обов`язковою умовою для проходження громадянами військової служби як у добровільному порядку (за контрактом) так і за призовом.

Водночас матеріали справи не містять доказів проходження ОСОБА_1 медичного огляду.

Аналіз встановлених обставин справи та наведених вище норм законодавства України, дає підстави суду дійти висновку, що:

- позивача було незаконно призначено до військової частини Збройних Сил України при наявності відстрочки від призову за мобілізацією відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки позивач є студентом денної форми навчання;

- відсутні в матеріалах справи докази проходження позивачем військової служби у добровільному порядку (за контрактом);

- відсутні в матеріалах справи докази проходження позивачем медичного огляду;

- згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_6 , де позивач перебуває на військовому обліку, викладеної у листі від 14.09.2022 №1/1/2197, та де зберігається його особова справа, за період з 24.02.2022 до 14.09.2022 ОСОБА_1 не призивався ІНФОРМАЦІЯ_7 на військову службу під час мобілізації, на особливий період, і не направлявся до якої-небудь військової частини.

Отже, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2022 № 2 про зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 10.04.2022 солдата запасу ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення його з військової служби, суд зазначає наступне.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Проте у даному випадку у зв`язку з скасуванням наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2022 №2 позивач не є діючим військовослужбовцем. Тобто позивача не було призвано на військову службу.

Отже позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо інших доводів сторін, то вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні. Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ від 10.04.2022 №2 командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України в частині призову на військову службу та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення і призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на посаду водія-санітара протитанкового відділення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.