Справа № 754/5157/25
Суддя: Сенюта В. О.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/288/25
Справа № 754/5157/25
У Х В А Л А

10 квітня 2025 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Щипіцин О.В. через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви позивач просить:

?Поновити строк на подання адміністративного позову.

?Визнати протиправною та скасувати постанову № 32 від 07.01.2025 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити.

Відповідно до письмових матеріалів справи, представник позивача подав позовну заяву до суду через систему «Електронний суд» - 07.04.2025.

Представник позивача вказує на те, що позивач дізнався про постанову № 32 від 07.01.2025, отримавши рекомендований лист із постановою про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 19.03.2025. За допомогою Автоматизованої системи виконавчих проваджень, позивачу лише 31.03.2025 стало відомо про підстави відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, та ознайомився безпосередньо із постановою та заявою від 10.03.2025 № 2382.

Проте, суд вказані доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення з позовом до суду до уваги не приймає.

Відповідно до копії постанови № 32 від 07.01.2025, яка є предметом оскарження та долучена до позовної заяви, остання містить підпис самого позивача, а відтак безпідставно стверджувати про те, що позивачу про спірну постанову стало відомо лише 31.03.2025 під час ознайомлення через Автоматизовану систему виконавчих проваджень щодо підстав відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Доводи сторони позивача про те, що спірна постанова не може вважатися документом, який породжує, змінює та/чи припиняє права та обов`язки особи, інтересів якої вона стосується, а тому, факт вручення не підписаної уповноваженою особою постанови, яка до цього ж не містить номеру та печатки не може вважатись фактом вручення ОСОБА_1 оскаржуваної постанови, суд вважає неспрожними, оскільки містить суперечливий характер.

Отже, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 90 КАС України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наведені стороною позивача причини пропуску строку для звернення з позовом до суду не можна розцінювати як поважні причини. Таким чином, суд приходить до висновку, що стороні позивача необхідно навести інші поважні причини для поновлення строку на звернення з позовом до суду.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З аналізу наведених положень процесуального закону вбачається, що якщо позовна заява подана після закінчення строку, установленого статтею 123 КАС України, суддя-доповідач зобов`язаний залишити таку позовну заяву без руху. При цьому у разі, якщо у позовній заяві особа не порушує питання про поновлення такого строку, такій особі надається право протягом певного строку з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху подати заяву про поновлення строку.

Якщо ж разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про поновлення строку, і зазначені у ній підстави суд визнав неповажними, то законом такій особі надано право звернутися протягом певного строку з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху із заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, лише після надання можливості особі надати заяву про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку, яким судом має бути надана оцінка щодо поважності, суд вирішує питання щодо наявності або відсутності підстав для повернення позовної заяви у відповідності до ст.123 КАС України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.07.2019 року у справі № 826/9186/16.

Враховуючи правовий висновок Верховного Суду, а також надану судом оцінку щодо поважності причин пропуску строку на звернення з позовом до суду, які наведені представником позивача, суд пропонує - навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 161 КАС України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 44 КАС України У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.

Проте, позивачем не дотримано виконання вимог ч. 2 ст. 161, ч.9 ст. 44 КАС України, оскільки до позовної заяви, яка подана через систему «Електронний суд» не долучено докази направлення позовної заяви з додатками стороні відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.03.2020 року в справі № 543/775/17 у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Відтак, враховуючи сформовану правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо необхідності сплати судового збору у справах про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відповідно до якої Закон №3674-VI містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення, позивачу необхідно сплатити судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за вимогу немайнового характеру становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. або надати докази, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу необхідно в п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної зави без руху виконати вищевказані вимоги суду.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 160 і 161 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первинного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина четверта статті 169 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без руху.

Надати строк для усунення його недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Сенюта