Справа № 160/27212/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.
за участі секретаря судового засіданняОсуховської Ж.С.
представника позивача Зибало Н.О.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 11.10.2024 надійшов адміністративний позов ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «СТАЛЬЗАВОД ТАС» до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про повернення страхових коштів Пенсійного Фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Пенсійного Фонду України від 26.09.2024 № 0400-011002-8/193160, яким до ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «СТАЛЬЗАВОД ТАС» застосовано фінансові санкції на загальну суму 69 117,17грн., з яких: неправомірно витрачені страхові кошти - у сумі 46 078,11 грн.; штраф в розмірі 50% за неправомірно витрачені страхові кошти - 23 039,06 грн.
В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 01.10.2024 засобами поштового зв`язку отримав рішення від 26.09.2024 №0400-011002-8/193160 про повернення страхових коштів Пенсійного Фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Пенсійного Фонду України. Підставою для прийняття вказаного рішення слугував акт документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду № 0400-011002-3/81 від 27.08.2024, складений за результатом проведеної планової документальної перевірки ДП «СТАЛЬЗАВОД ТАС»
16.10.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що у зв`язку з порушенням позивачем ч.3 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІV ним прийнято рішення про повернення страхових коштів Пенсійного фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Пенсійного фонду України. Вказує, що актом №0400-011002-3/81 від 27.08.2024 документальної перевірки позивача щодо правильності використання страхувальником страхових коштів Фонду виявлені порушення по п`яти листкам непрацездатності в частині їх неналежного оформлення та по одному листку непрацездатності виявлено порушення щодо оплати дня хвороби за рахунок Фонду. Зазначає, що листок непрацездатності є підставою для призначення допомоги лише у разі, якщо його зміст та форма відповідає вимогам, установленим Інструкцією про порядок заповнення листка непрацездатності від 03.11.2004 №532/274/136-ос/1406.
На підставі зазначеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи судом установлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до Закону України від 23.09.1999 №1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» було проведено планову документальну перевірку правильності використання ДОЧІРНІМ ПІДПРИЄМСТВОМ «СТАЛЬЗАВОД ТАС» страхових коштів Пенсійного Фонду України за період з 01.04.2020 по 30.06.2024.
За результатами планової документальної перевірки складено акт № 0400-011002-3/81 від 27.08.2024 та виявлені порушення частини першої статті 31, частини другої статті 22 та абзацу другого частини третьої статті 30 Закону України від 23 вересня 1999 №1105- XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції на момент настання страхових випадків) та пунктів 2.2 пункту 2, підпунктів 3.1, 3.8, 3.12 пункту 3, підпункту 4.5 пункту 4 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності від 03.11.2004 №532/274/136-ос/1406 (у редакції Закону України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", далі - Інструкція № 532) та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"
Позивачем 04.09.2024 надано заперечення на Акт документальної перевірки порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду №0400-011002-3/81 від 27.08.2024, в яких зазначено, що лікарняний листок:
- серії АДЮ №550089 виданий ОСОБА_1 у встановленому законом порядку (вимога ч.1 ст.31 Закону України №1105) та до нього занесені відомості з паспортної частини за даними документів. На другій сторінці паспорту зазначені дані громадянина - « ОСОБА_1 », про що лікар зазначив в лікарняному листі.
- серії АДЮ №551310 виданий ОСОБА_4 наявні всі необхідні реквізити
- серії АДЮ№195626 виданий ОСОБА_5 містить всі необхідні та обов`язкові дані, що відповідають дійсному постійному місцю проживання на території Криничанської селищної громади відповідно до паспортних даних.
- серії НОМЕР_2 виданий ОСОБА_6 містить запис та підпис лікаря та на ньому наявна печатка закладу охорони здоров`я.
- серії АДЮ №488668 виданий ОСОБА_7 сплачений виключно за рахунок підприємства в повному обсязі. Кошти Фонду не витрачені.
На підставі акту відповідачем прийнято рішення про повернення страхових коштів Пенсійного Фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання коштів Пенсійного Фонду України №0400-011003-8/193160 від 26.09.2024, відповідно до якого, у зв`язку з порушенням частини першої статті 31, частини другої статті 22 та абзацу другого частини третьої статті 30 Закону України від 23 вересня 1999 №1105- XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції на момент настання страхових випадків) та пунктів 2.2 пункту 2, підпунктів 3.1, 3.8, 3.12 пункту 3, підпункту 4.5 пункту 4 Інструкції №532, застосовано до ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «СТАЛЬЗАВОД ТАС» фінансові санкції на загальну суму 69 117,17грн., з яких: неправомірно витрачені страхові кошти - у сумі 46 078,11 грн.; штраф в розмірі 50% за неправомірно витрачені страхові кошти - 23 039,06 грн.
Вважаючи рішення Пенсійного Фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання коштів Пенсійного Фонду України №0400-011003-8/193160 від 26.09.2024 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Закон України від 23.09.1999 №1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон України від 23.09.1999 № 1105 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я.
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України від 23.09.1999 № 1105 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, роботодавець зобов`язаний:
1) надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом;
2) вести облік коштів соціального страхування і своєчасно надавати Фонду встановлену звітність щодо цих коштів;
3) під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем даних надавати посадовим особам Фонду необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки;
4) подавати в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про:
розмір заробітної плати та використання робочого часу працівників;
річний фактичний обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг), кількість нещасних випадків і професійних захворювань на підприємстві за минулий календарний рік;
використання коштів Фонду за іншими визначеними цим Законом напрямами в порядку, встановленому правлінням Фонду;
5) інформувати про кожний нещасний випадок або професійне захворювання на підприємстві;
6) безоплатно створювати всі необхідні умови для роботи на підприємстві представників Фонду;
7) повідомляти працівникам підприємства про адреси та номери телефонів Фонду, а також лікувально-профілактичних закладів та лікарів, які за угодами з Фондом обслуговують підприємство;
8) подавати звітність до Фонду у строки, в порядку та за формою, що встановлені правлінням Фонду;
9) повернути Фонду суму виплаченого матеріального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг потерпілому на виробництві у разі невиконання своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.
За приписами ч. 3 ст. 15 Закону України від 23.09.1999 № 1105 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, достовірність зазначених у документах даних перевіряється Фондом. У разі подання недостовірних відомостей, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.
У ч. 1 ст. 22 Закону України від 23.09.1999 № 1105 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, законодавець визначив, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків:
1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, а також тимчасової непрацездатності на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві;
2) необхідності догляду за хворою дитиною;
3) необхідності догляду за хворим членом сім`ї;
4) догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною;
5) карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби;
5-1) на період перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій;
6) тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу;
7) протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства;
8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.
Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України від 23.09.1999 № 1105 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.
Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.
Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.
За приписами ч. 1 ст. 31 Закону України від 23.09.1999 № 1105 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.
Відповідно до п.1.1 Розділу І Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України № 13 від 19 липня 2018 року (далі - Положення), комісія (уповноважений) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства), створюється (обирається) та діє на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство), що використовує найману працю, незалежно від форм власності і господарювання.
Згідно з п. 2.2 Розділу ІІ Положення комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана, зокрема:
- приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення;
- здійснювати контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам роботодавцем за рахунок коштів Фонду як за власною ініціативою, так і у зв`язку із зверненням застрахованих осіб;
- вживати заходів по своєчасному наданню на підприємстві застрахованим особам матеріального забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.
Слід зазначити, що механізм організації ведення Електронного реєстру листків непрацездатності та надання інформації з нього регламентований Порядком організації ведення Електронного реєстру листків непрацездатності та надання інформації з нього (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 328 «Деякі питання організації ведення Електронного реєстру листків непрацездатності та надання інформації з нього».
Відповідно до п.1 Порядку, листок непрацездатності - це сформований (виданий) програмними засобами Реєстру на підставі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, і зареєстрований за єдиним реєстраційним номером листка непрацездатності у Реєстрі електронний документ, що є підставою для звільнення від роботи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Тобто, листок непрацездатності формується лікуючим лікарем на підставі медичного висновку про тимчасову непрацездатність.
При цьому, порядок заповнення листка непрацездатності унормований Інструкцією про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406 (Інструкція№532).
За приписами п. 1 Інструкції, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.
Лицьовий бік бланка листка непрацездатності заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка листка непрацездатності заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Записи в листку непрацездатності здійснюються розбірливим почерком, без помарок, синім, фіолетовим або чорним чорнилом.
Так, судом установлено, що відповідачем відповідно до Закону України від 23.09.1999 №1105-ХІV, було проведено планову документальну перевірку дотримання порядку використання страхувальником коштів Фонду. Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем частини першої статті 31, частини другої статті 22 та абзацу другого частини третьої статті 30 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», - неправомірне витрачання суми страхових коштів Фонду, а саме
- неналежне оформлення, з порушенням встановленого законодавством порядку, листка непрацездатності серії АДЮ №550089, виданого ОСОБА_1 за період з 02.11.2020 по 27.11.2020 на 26 календарних днів (в тому числі за рахунок Фонду 21 день). В порушення пункту 2.2 Інструкції № 532 зазначено не вірне прізвище " ОСОБА_1 ", вірно - " ОСОБА_1 "
- неналежне оформлення з порушенням встановленого законодавством порядку листка непрацездатності серії АДЮ №551310, виданого ОСОБА_4 за період з 20.08.2021 по 27.08.2021 на 7 календарних днів (в тому числі за рахунок Фонду 3 дні). В порушення пункту 3.12 Інструкції №532 відсутні печатки лікаря. Неправомірно використано коштів Фонду у сумі 694,32 грн.
- неналежне оформлення з порушенням встановленого законодавством порядку листка непрацездатності серії АДЮ №463141, виданого ОСОБА_6 за період з 27.10.2020 по 06.11.2020 на 11 календарних днів (в тому числі за рахунок Фонду 6 днів). В порушення пункту 4.5 Інструкції №532 відсутня печатка медичної установи "Для листків непрацездатності" на записі "Виправленому на друге листопада вірити". Неправомірно використано коштів Фонду у сумі 3107,52 грн.
Відповідно до положень пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2001 року за № 1005/6196 (далі - Інструкція № 455, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.
Згідно з підпунктом 1.3.1 пункту 1.3 Інструкції № 455 листок непрацездатності видається громадянам України, іноземцям, особам без громадянства, які проживають в Україні і працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах.
Пунктом 1.4 Інструкції № 455 встановлено, що право видачі листків непрацездатності надається: 1.4.1. лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров`я; 1.4.2. лікуючим лікарям стаціонарів протезно-ортопедичних установ системи Міністерства праці та соціальної політики України; 1.4.3. лікуючим лікарям туберкульозних санаторно-курортних закладів; 1.4.4. фельдшерам у місцевостях, де відсутній лікар, а також на плаваючих суднах. Список цих фельдшерів затверджується щороку органами охорони здоров`я; 1.4.5. лікуючим лікарям закладів охорони здоров`я незалежно від форми власності та лікарям, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці.
Пунктами 1.6 та 1.7 Інструкції № 455 передбачено, що видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюється лікуючим лікарем (фельдшером) при пред`явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатного, і не може бути платною послугою в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності.
Видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності. На період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацією та ліквідацією її спалахів та епідемій в Україні, відкриття листків непрацездатності може здійснюватися лікарем, що надає первинну медичну допомогу на підставі звернення та опитування хворого за допомогою засобів телефонного зв`язку або інтернет-телефонії з обов`язковим відповідним записом у медичній карті амбулаторного хворого.
Згідно з пунктом 1.8 Інструкції № 455 листок непрацездатності (довідка) видається і закривається в одному лікувально-профілактичному закладі, крім випадків доліковування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортних закладів. За наявності показань для подальшого лікування іншим лікувально-профілактичним закладом видається новий листок непрацездатності (довідка) як продовження попереднього.
Відповідно до положень пунктів 1-3 Інструкції № 532, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Заповнюється частина лицьового боку ЛН, що видається непрацездатному.
Насамперед заповнюється корінець ЛН. Підкреслюється слово "первинний" або "продовження", у разі продовження ЛН зазначається номер попереднього. Указуються: прізвище, ім`я та по батькові (повністю) непрацездатного та місце його роботи (назва підприємства, установи, організації), дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою зазначається рік), прізвище лікаря, який видав ЛН, номер медичної карти амбулаторного чи стаціонарного хворого, підпис одержувача у графі "Підпис одержувача". Паспортна частина ЛН (прізвище непрацездатного, ім`я та по батькові, вік) заповнюється за даними документів, місце роботи - зі слів непрацездатного. Після заповнення корінець залишається в закладі охорони здоров`я. Далі заповнюється частина лицьового боку ЛН, що видається непрацездатному. У графі "Звільнення від роботи" у першому стовпчику "З якого числа" дата видачі ЛН (число, місяць, рік) позначається арабськими цифрами; у другому стовпчику "До якого числа включно" дата продовження ЛН (число і місяць) позначається літерами; у четвертому стовпчику "Підпис та печатка лікаря" продовження або закриття ЛН підтверджується підписом та печаткою лікаря. У графі "Стати до роботи" вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності". У разі продовження тимчасової непрацездатності підкреслюється "Продовжує хворіти" та зазначається номер нового ЛН.
У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що відповідно до положень Закону України від 23.09.1999 № 1105 та Інструкції №532 єдиною та належною підставою для призначення і виплати застрахованій особі допомоги по тимчасовій непрацездатності є листок непрацездатності за умови, що він виданий лікарем, який наділений правом видачі листків непрацездатності, та містить всі необхідні реквізити (прізвище лікаря, який видав листок непрацездатності, підпис та печатку лікаря, печатку закладу охорони здоров`я «Для листків непрацездатності» тощо).
При цьому, вчинення комісією дій по перевірці чи наданні оцінки медичному висновку лікуючого лікаря не віднесено до кола повноважень комісії із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.
Отже, отримавши інформацію щодо закриття спірних листків непрацездатності та набуття ними статусу «готово до сплати», позивач, на переконання суду, обґрунтовано вжив заходи, спрямовані на надання застрахованим особам матеріального забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.
Частиною 2 статті 23 Закону № 1105-XIV визначено випадок, коли застраховані особи втрачають право на допомогу по тимчасовій непрацездатності. Так, застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.
Відповідачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами випадків, з яких позивач мав право відмовити у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності.
Твердження відповідача щодо підстав для відмови у наданні допомоги з посиланням на п.5 ч.1 ст.16 Закону № 1105-XIV не знайшли свого підтвердження з огляду на фактичні обставини справи.
У досліджуваному аспекті суд приймає до уваги доводи позивача в частині того, що він вжив заходи, спрямовані на надання робітникам - застрахованим особам матеріального забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з їх тимчасовою втратою працездатності в межах приписів чинного законодавства. Належних та достатніх доказів зворотнього відповідачем не надано.
Отже, суд вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для застосування по відношенню до позивача фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів у загальному розмірі 1257,24 грн шляхом прийняття оскарженого рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій від 07.08.2024 № 36/1.
Статтею 3 Конституції України визнано людину, її життя і здоров`я найвищою соціальною цінністю.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
У Рішенні від 28 квітня 2009 року № 9-рп/2009 Конституційний Суд України дійшов наступних висновків, що соціальний захист пов`язується з неможливістю мати заробіток (трудовий дохід), його втратою чи недостатнім рівнем життєвого забезпечення громадянина і непрацездатних членів його сім`ї, зокрема у випадку безробіття як соціально-економічного явища. Загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить систему прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг. Державні гарантії реалізації застрахованими громадянами своїх прав та законодавче визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного соціального страхування є принципами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
У Рішенні від 7 листопада 2018 року № 9-р/2018 Конституційний Суд зазначив, що право громадян на соціальний захист є комплексним, його зміст визначають як Конституція, так і закони України. Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України складовими права громадян на соціальний захист є право на забезпечення їх у разі: 1) повної, часткової або тимчасової втрати працездатності; 2) втрати годувальника; 3) безробіття з незалежних від них обставин; 4) старості; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Суд зазначає, що відповідачем не було доведено факту порушення позивачем вимог частини першої статті 31, частини другої статті 22 та абзацу другого частини третьої статті 30 Закону №1105-XIV, а отже останнім не було доведено правомірності оскарженого рішення.
Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду від 07.08.2024 № 36/1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач, на переконання суду, обґрунтував та довів протиправність рішення відповідача про повернення страхових коштів Пенсійного фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Пенсійного фонду України №0400-011003-8/193160 від 26.09.2024 на загальну суму 69 117,17грн.
Відповідачем не надано суду переконливих доказів на обґрунтування правомірності свого рішення про повернення страхових коштів Пенсійного фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Пенсійного фонду України №0400-011003-8/193160 від 26.09.2023
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про повернення страхових коштів Пенсійного Фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Пенсійного Фонду України від 26.09.2024 № 0400-011002-8/193160, згідно з яким до ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «СТАЛЬЗАВОД ТАС» застосовано фінансові санкції на загальну суму 69 117,17грн., з яких: неправомірно витрачені страхові кошти - у сумі 46 078,11 грн.; штраф в розмірі 50% за неправомірно витрачені страхові кошти - 23 039,06 грн
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 04.04.2025.

Суддя О.В. Царікова