Справа № 440/9637/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/9637/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/9637/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23.07.2024 адвокат Дубовенко Вікторія Ігорівна, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 , звернулася з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (надалі - в/ч НОМЕР_1 ), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 06.12.2017 по 30.03.2018 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, зобов`язавши в/ч НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за цей період з урахуванням січня 2008 року як базового місяця;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.10.2021 не в повному обсязі, зобов`язавши в/ч НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за цей період у розмірі 185 828,03 грн;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 30.10.2021 без використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020 та на 01.01.2021, зобов`язавши в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 30.10.2021 з використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020 та на 01.01.2021 з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу одноразових виплат - грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, одноразової допомоги на оздоровлення за 2020 та за 2021 роки без використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020 та на 01.01.2021, зобов`язавши в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразові виплати - грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, одноразову допомогу на оздоровлення за 2020 та за 2021 роки з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 та на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, зобов`язавши в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту згідно з підпунктом 8 пункту 6 постанови КМ від 30.08.2017 №704 у розмірі 12352, 00 грн;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом житлового приміщення за період проходження військової служби з 06.12.2017 по 30.10.2021, зобов`язавши в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за піднайом житлового приміщення у розмірі 1500,00 грн щомісяця за період з 06.12.2017 по 31.12.2017; у розмірі 1700,00 грн щомісяця за період з 01.01.2019 по 31.12.2019; у розмірі 1900,00 грн щомісяця за період з 01.01.2020 по 31.12.2020; у розмірі 1900,00 грн щомісяця за період з 01.01.2021 по 30.10.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2024 судовій справі присвоєно єдиний унікальний номер 440/8834/24 та передано до провадження судді.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 позовну заяву у справі №440/8834/24 залишено без руху.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою від 05.08.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу №440/8834/24 до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 задоволено клопотання представника в/ч НОМЕР_1 про роз`єднання позовних вимог у справі №440/8834/24 та роз`єднано поєднані в одне провадження у цій справі вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.08.2024 новосформовану судову справу №440/9637/24 передано до провадження судді.

Ухвалою суду від 14.08.2024 адміністративну справу №440/9637/24 прийнято до провадження, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку, визначеному у первісній справі №440/8834/24, в межах вимог ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 , де позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом житлового приміщення за період проходження військової служби з 06.12.2017 по 30.10.2021, зобов`язавши Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за піднайом житлового приміщення у розмірі 1500,00 грн щомісяця за період з 06.12.2017 по 31.12.2017; у розмірі 1700,00 грн щомісяця за період з 01.01.2019 по 31.12.2019; у розмірі 1900,00 грн щомісяця за період з 01.01.2020 по 31.12.2020; у розмірі 1900,00 грн щомісяця за період з 01.01.2021 по 30.10.2021, які й складатимуть предмет судового дослідження в рамках даного судового провадження.

В обґрунтування цієї частини позовних вимог заявниця обстоює право позивача на отримання грошової компенсації за піднайом житла у період служби у складі в/ч НОМЕР_1 в силу лише тієї обставини, що така компенсація передбачена чинним законодавством. При цьому представниця не наводить жодної фактичної обставини, з якою вона пов`язує виникнення права у позивача на отримання цієї надбавки.

Відповідач позову не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначив, що із наявної у в/ч НОМЕР_1 інформації ОСОБА_1 не подавала рапорт на отримання грошової компенсації за піднайом житлового приміщення з 06.12.2017 по 30.10.2021. Не зазначила про факт подання рапорту і представник позивача у позові. Разом з тим подання такого рапорту є обов`язковою умовою відповідно до Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №450. Таким чином, у період з 06.12.2017 по 30.10.2021 у позивача не виникло права на отримання грошової компенсації за піднайом житлового приміщення.

Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористалася.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с. 21).

Як видно з витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.12.2017 №250 військовослужбовця військової служби за контрактом ОСОБА_1 призначеного наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 27.11.2017 №225-РС на посаду санітарний інструктор батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи, ВОС-879659А, який 06.12.2017 прибув із військової частини НОМЕР_1 в район виконання завдання за призначенням в зоні проведення АТО, зарахувати до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, і вважати таким, що з 06.12.2017 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадових окладом 645 грн на місяць, шпк "сержант" (а.с. 62).

Відповідно витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.10.2021 №288 старшого сержанта ОСОБА_1 , фельдшера медичного пункту протитанкового артилерійського дивізіону, звільнену наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.10.2021 №174-РС, з військової служби у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" вважати такою, що 30.10.2021 справи та посаду здала. З 30.10.2021 виключити із списків особового складу військової частини, з 31.10.2021 з усіх видів забезпечення військової частини та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 (зворот а.с. 62-63).

У відповідь на адвокатський запит б/н від 24.01.2024 (вх. №1805 від 06.02.2024) та б/н від 31.03.2024 (вх. №5003 від 09.04.2024) відповідач супровідним листом від 13.04.2024 №972 надав копії картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за період служби з 06.12.2017 по 30.10.2021. Зазначив, що розмір прожиткового мінімуму, який був застосований при розрахунку грошового забезпечення за період з 06.12.2017 по 30.10.2021 складав 1762 грн, тоді як базовий місяць індексації - березень 2018 року (а.с. 23-25).

Позивач вважає, що відповідач неправомірно не виплатив грошову компенсацію за піднайом житлових приміщень за період служби, у зв`язку з чим через представника звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-ХІІ), який встановлює єдину систему соціального захисту військовослужбовців, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За змістом частини 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до абзаців 1, 3 - 5, 11 частини 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №450 від 26.06.2013 затверджено Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень (надалі - Порядок №450), пунктом 1 якого визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень (далі - грошова компенсація) військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, та зазначеним у цьому пункті особам, які відряджені до МОН, ДКА.

Відповідно до пункту 2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 (надалі - Порядок №1081), військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла. У разі відсутності службового житлового фонду у військовій частині військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безоплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови у зазначених казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. Для інших військовослужбовців військова частина зобов`язана орендувати житло з метою забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднаймання (наймання) житлового приміщення у встановленому порядку.

Особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, грошова компенсація особам офіцерського складу та курсантам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) в розмірі, який не перевищує: у м. Києві - 2 мінімальні заробітні плати; у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - 1,5 мінімальної заробітної плати; в інших населених пунктах - 1 мінімальної заробітної плати. При цьому військовослужбовцям за наявності у них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри збільшуються в 1,5 раза (п. 2 Порядку №450).

Отже, розмір грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення не повинен перевищувати розмір визначений пунктом 2 Порядку №450, а виплата грошової компенсації здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони на відповідний рік і щороку визначається з огляду на наявний фінансовий ресурс, передбачений у кошторисі Міноборони для цієї виплати на відповідний бюджетний період.

При цьому чинним законодавством передбачено лише верхню межу розміру компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, яка в обласних центрах виплачувалася у розмірі, який не повинен перевищувати півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

У свою чергу, пунктом 15 наказу Міністерства оборони України від 15.02.2018 №65 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2018 рік" установлено, що з 01.01.2018 розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2550 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 700 грн на місяць. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 рази.

Відповідно до пункту 12 наказу Міністерства оборони України від 25.01.2019 №30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2019 рік» з 01.01.2019 розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2550 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 700 грн на місяць. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 рази.

Згідно з пунктом 12 наказу Міністерства оборони України від 18.02.2020 № 45 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік» з 01.01.2020 розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2850 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 900 грн на місяць. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 рази.

Як передбачено пунктом 12 наказу Міністерства оборони України від 12.03.2021 №59 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2021 рік» з 01.01.2021 розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2850 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 900 грн на місяць. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 рази.

Разом з цим, пунктом 4 Порядку №450 передбачено, що грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця: особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Для отримання грошової компенсації разом з рапортом також потрібно подати документи за переліком, визначеним в пункті 5 Порядку №450, а саме:

копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї;

копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та членів його сім`ї;

інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї;

копії довідок про реєстрацію місця проживання (перебування), видані органом реєстрації, на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який проживає разом з ним (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу);

копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки;

належним чином завірену копію довідки про забезпечення житлом з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом СБУ, розвідувальними органами, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, МОН, ДКА, Управління державної охорони (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження).

Отже, умовою виплати грошової компенсації за піднайом житлового приміщення є подання військовослужбовцем рапорту разом з документами за переліком на підтвердження факту найму житла, а також прийняття командиром військової частини наказу про виплату такої грошової компенсації.

Досліджуючи фактичні обставини в частині дотримання позивачем передумов для отримання грошової компенсації за піднайом житлового приміщення, суд з`ясував, що доводи позовної заяви зводяться до твердження про те, що ОСОБА_1 має право на отримання компенсації за піднайом житлового приміщення лише за фактом проходження військової служби у складі в/ч НОМЕР_1 .

При цьому, до матеріалів позовної заяви позивач взагалі не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин хоча би звернення до командира військової частини з рапортом (під час проходження служби) про виплату такої компенсації, як і не надала документів, які, відповідно до Порядку №450, подаються разом із таким рапортом.

Представник відповідача у відзиві підтвердив той факт, що ОСОБА_1 не подавала до в/ч НОМЕР_1 рапорту на отримання грошової компенсації за піднайом житлового приміщення з 06.12.2017 по 30.10.2021.

З огляду на з`ясовані у цій справі фактичні обставини суд доходить висновку про те, що позивач не дотрималась процедури, необхідної для отримання грошової компенсації за піднайом житлового приміщення, а тому у ОСОБА_1 не виникло право на отримання такої компенсації.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне додати, що завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною першою статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відтак, за відсутності порушеного права - відсутній і об`єкт судового захисту та, як наслідок, відсутні й підстави для задоволення позову.

За відсутності підстав для задоволення позову - відсутні й підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору, яких позивач не поніс в силу закону як звільнений від сплати у спорі про стягнення заробітної плати.

При цьому, питання про розподіл витрат на правничу допомогу судом вирішено в межах справи №440/8834/24.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/9637/24 - залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун