Справа № 382/533/25
Суддя: Нарольський М. М.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/533/25
Провадження 2-а/382/8/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Нарольського М. М.,

при секретарі Матвієнко Ю. Л.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 382/533/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області, третя особа інспектор відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління ГУНП в Київській області Казаков Віталій Володимирович, про визнання постанови протиправною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що 09.03.2025 року відносно позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором відділення поліції №2 Бориспільського районного управління поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції Казаковим В. В., винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Обставини правопорушення викладеного у оскаржуваній постанові: 08.03.2025 року о 23 год. 17 хв., в м. Яготин по вул. Пирятинська, 7, водій без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1Ґ ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В позовній заяві позивач зазначив, що із зазначеною постановою він не погоджується та вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою з огляду на таке: зазначена постанова не відображає дійсних обставин справи, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом працівниками поліції належними доказами доведено не було. Будь-яких посилань на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення не має. Натомість транспортним засобом позивач взагалі не керував, а належний йому автомобіль із заглушеним двигуном знаходився на парковці житлового будинку по вулиці Пирятинська, 7, що в місті Яготин, де позивач перебував поруч. Саме по собі описання в постанові адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідку розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування. Саме в постанові потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення. У разі відсутності у постанов посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, оскаржувана постанова винесена інспектором з порушення норм діючого законодавства, що полягають у розгляді справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці зупинки, що не відповідає положенням ст. 276 КУпАП. Також вона винесена без проведення розгляду адміністративної справи, що стало наслідком порушення прав позивача, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, які чітко визначені ст. 268 КУпАП, з чого вбачається невідповідність дій інспектора поліції положенням ст. 283 КУпАП, оскільки мені не було надано жодної можливості надати свої пояснення та докази на їх підтвердження.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції в Київській області старшого лейтенанта Казакова В. В. серії ЕНА № 4227728 від 09 березня 2025 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 126 КУпАП, як незаконну, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Київській області.

Ухвалою суду від 21.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

Від відповідача до суду надійшов відзив, в якому вказано, що згідно постанови серії ЕНА № 4227728 від 09 березня 2025 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно вказаної постанови вбачається, що 09 березня 2025 року позивач звернувся на лінію "102" та повідомив про ДТП. Прибувши на місце ДТП поліцейськими було запропоновано надати ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на Т/3 та страховий поліс, на що останній повідомив, що страхового полісу в нього немає. Отже, позивачем не виконано законну вимогу поліцейського та не пред?явлено страховий поліс про укладення договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушено вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, що підтверджується відповідним відеозаписом. Вимоги КУпАП інспектором дотримано. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що дотримання ПДР України є невід?ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, слід дійти висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 126 КУпАП. Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, слід розцінювати як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності при накладенні адміністративного стягнення. З огляду на зазначене, відповідач просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач та третя особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09.03.2025 року відносно позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором відділення поліції №2 Бориспільського районного управління поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції Казаковим В. В., винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що 08.03.2025 року о 23 год. 17 хв., в м. Яготин по вул. Пирятинська, 7, водій без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1Ґ ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб...

ґ) чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат "Зелена картка" (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Пунктом 2.4 ПДР визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, зокрема, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Вказані положення узгоджуються з приписами абзацу другого частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух".

Відповідно до частини першої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила відповідних документів.

При цьому наданим відповідачем відеозаписом не зафіксовано факту керування позивачем транспортним засобом, а позивачем ця обставина заперечувалася.

Так, згідно наданого відеозапису з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не був зупинений під час керування транспортним засобом, а навпаки, транспортний засіб стоїть і не здійснює руху, а отже, з наданого відеоматеріалу неможливо встановити факт здійснення керування транспортним засобом. Під час розмови ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Таким чином відповідачем не доведено факт керування позивачем транспортним засобом, а тому відсутні правові підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, суд відхиляє посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 536/583/17, оскільки правовідносини сторін є різними, а в даній справі відповідачем не доведено керування позивачем транспортним засобом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак суд дійшов висновку, що оспорювана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП закриттю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

При цьому суд враховує, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи зазначене, саме на суб`єкта владних повноважень- відповідача у справі, покладено обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у даній справі.

З долученого до матеріалів справи доказів, в тому числі відеодиску, не вбачається, що позивач керував траснпортним засобом, як це передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 79 КАС України відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а отже й правомірності оскаржуваної постанови.

Будь-яких інших належних доказів щодо правомірності дій посадової особи при складанні постанови відносно позивача відповідачем суду не надано.

Суд приходить до висновку, що аналіз фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи, у їх взаємному зв`язку та сукупності, дає підстави для висновку про недоведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи зазначене вище, постанову серії ЕНА № 4227728 від 09.03.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 244-246, 257, 262, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області, третя особа інспектор відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління ГУНП в Київській області Казаков Віталій Володимирович, про визнання постанови протиправною та її скасування, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 4227728 від 09.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції у Київської області (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул.Володимирська, 15) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Київської області, , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул.Володимирська, 15.

Третя особа: інспектор відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління ГУНП в Київській області Казаков Віталій Володимирович, м. Яготин Бориспільського району Київської області, вул. Незалежності, 109.

Повний текст рішення складено 10.04.2025.

Суддя М. М. Нарольський