Справа № 460/15301/24
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2025 року м. Рівне №460/15301/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними бездіяльність відповідача, що полягає у нерозгляді рапортів про переведення, про необхідність повторного проходження ВЛК згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо лікування, діагностики, звільнення з військової служби, та про відпустки за сімейними обставинами, та з метою діагностики, лікування та догляду за дружиною з інвалідністю;

зобов`язати відповідача розглянути рапорти про переведення, про необхідність повторного проходження ВЛК згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо лікування, діагностики, звільнення з військової служби, та про відпустки за сімейними обставинами, та з метою діагностики, лікування та догляду за дружиною з інвалідністю по суті на підставі Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

На обґрунтування позову позивач зазначає, що звернувся до відповідача із рапортами про переведення, про необхідність повторного проходження ВЛК згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо лікування, діагностики, звільнення з військової служби, та про відпустки за сімейними обставинами, та з метою діагностики, лікування та догляду за дружиною з інвалідністю. Однак, зазначає, що всі вказані рапорти відповідачем не було розглянуто.

Ухвалою суду від 23.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено строк на подання відзив на позовну заяву.

Відповідач відзиву на позов не подано.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої ОСОБА_1 просив вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони військовій частині вчиняти будь-які дій, пов`язані з його передислокацією та переміщення в зону бойових дій по військовій службі до моменту набрання законної сили рішенням у справі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій відмовлено повністю.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Долучаючи до матеріалів позовної заяви рапорти щодо переведення, необхідності повторного проходження ВЛК згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо лікування, діагностики, звільнення з військової служби, та щодо відпустки за сімейними обставинами, та з метою діагностики, лікування та догляду за дружиною з інвалідністю, позивач стверджує, що такі рапорти були подані командиру військової частини, однак не були розглянуті.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 витребувано у ОСОБА_1 докази подання (надіслання, отримання) Військовій частині НОМЕР_1 рапорту на направлення на діагностику, госпіталізацію, лікування, про надання відпустки на лікування від 30.10.2024, рапорту щодо переведення в інший підрозділ та іншу військову частину від 30.10.2024, рапорту щодо проходження військово-лікарської комісії, видачі направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 , службової характеристики від 29.10.2024. В свою чергу, у Військової частини НОМЕР_1 витребувано докази отримання (реєстрації) та розгляду рапортів ОСОБА_1 на направлення на діагностику, госпіталізацію, лікування, про надання відпустки на лікування від 30.10.2024, щодо переведення в інший підрозділ та іншу військову частину від 30.10.2024, щодо проходження військово-лікарської комісії, видачі направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 , службової характеристики від 29.10.2024.

Разом з тим, в ході судового розгляду справи учасники справи не подали до суду, а в матеріалах судової справи відсутні, будь-які докази безпосереднього подання, надіслання (направлення), вручення таких рапортів відповідачу, а також доказів їх отримання (реєстрації) останнім. Також учасниками справи не надано будь-яких доказів, які б підтверджували факт розгляду і вирішення по суті відповідачем рапортів позивача щодо направлення на діагностику, госпіталізацію, лікування, про надання відпустки на лікування від 30.10.2024, щодо переведення в інший підрозділ та іншу військову частину від 30.10.2024, щодо проходження військово-лікарської комісії, видачі направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 , службової характеристики від 29.10.2024.

Вважаючи таку бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

В силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон №2232-ХІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч. 6 ст. 2 Закону України №2232-ХІІ передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Статтею 24 Закону №2232-XII унормований початок, призупинення і закінчення проходження військової служби, відповідно до ч. 3 якої закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Підстави та порядок звільнення з військової служби передбачені ст. 26 Закону №2232-XII, а у ч. 4 цієї статті наведені підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, зокрема: під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану) (п.1), під час воєнного стану (п. 2).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, а Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 28.10.2024 №740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, тобто на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут).

Відповідно до статей 14, 31, 66 Статуту із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатись до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців.

У письмовому рапорті військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок "Рапорт"; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис.

Подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі.

Загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними в паперовій та електронній формі в Апараті Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів, родів військ (сил) Збройних Сил України, органах військового управління, штабах угруповань військ (сил), військових частинах (установах) Збройних Сил України (далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням визначені Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, затвердженою наказом Головнокомандувача Збройних Сил України 31.01.2024 №40, (далі - Інструкція з діловодства у Збройних Силах України).

Так пунктом 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України визначено, що одним з видів документів, які створюються у Збройних Силах України є рапорт (заява) письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Наказом Міністерства оборони України №531 затверджено Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України від 06.08.2024 (далі Порядок №531), який визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту.

Пунктами 2-4 розділу І Порядку № 531 визначено, що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника).

Військовослужбовці звертаються до органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове розслідування, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, із пропозиціями, заявами та скаргами, які не є рапортами, у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, Законом України Про звернення громадян та іншими нормативно-правовими актами Міноборони.

Розділом ІІ зазначеного Порядку визначено форми рапортів, де зокрема п. 1 визначено, що рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.

Особливості подання та розгляду рапортів у паперовій формі регламентовані розділом ІІІ Порядку №531, а особливості подання та розгляду рапортів в електронній формі - розділом ІV Порядку №531.

Згідно з пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9 розділу ІІІ Порядку №531 у рапорті у паперовій формі військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок "Рапорт"; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис. Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції. Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку, а саме: погоджено або не погоджено (зазначається правова підстава та обґрунтування) посада безпосереднього командира (начальника), військове звання, підпис, ім`я прізвище; погоджено або не погоджено (зазначається правова підстава та обґрунтування) посада прямого командира (начальника), військове звання, підпис, ім`я прізвище; погоджено або не погоджено (зазначається правова підстава та обґрунтування) посада прямого командира (начальника), військове звання, підпис, ім`я прізвище.

Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту.

Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою. Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті. Командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника). Усі рапорти, які потребують розгляду (прийняття рішення) командиром військової частини, попередньо обов`язково реєструються службою діловодства. Початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства. Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.

У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.

Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: 1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин; 2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Разом з тим, позивачем не подано до суду доказів подання, надіслання (направлення), вручення рапортів про переведення, про необхідність повторного проходження ВЛК згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо лікування, діагностики, звільнення з військової служби, та про відпустки за сімейними обставинами, та з метою діагностики, лікування та догляду за дружиною з інвалідністю безпосередньому чи прямому командиру ОСОБА_1 або їх отримання та реєстрації у військовій частині НОМЕР_1 .

На виконання ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 сторони відповідних доказів не надали.

Саме лише долучення до матеріалів позовної заяви копії таких рапортів та їх електронних примірників не підтверджують обставин отримання відповідних документів відповідачем.

В свою чергу, з долученої представником позивача відповіді військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2024 №13415, за відсутності доказів подання (надіслання) та ідентифікації відповідного рапорту на переведення, неможливо встановити, що така відповідь була надана за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 щодо переведення в інший підрозділ та іншу військову частину від 30.10.2024.

Оскільки позивачем не доведено факту звернення з рапортами про переведення, про необхідність повторного проходження ВЛК згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо лікування, діагностики, звільнення з військової служби, та про відпустки за сімейними обставинами, та з метою діагностики, лікування та догляду за дружиною з інвалідністю, суд не вбачає підстав для визнання бездіяльності військової частини НОМЕР_1 протиправною, оскільки в суду відсутні докази того, що такі рапорти скеровувалися (надсилалися, вручалися) належній особі.

Відповідно до частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом у цій справі і описані вище фактичні обставини, відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що факт подання рапортів позивача є недоведеним, а за таких обставин, суд не може встановити протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду таких рапортів, а відтак в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Повний текст рішення складений 07.04.2025.

Суддя Олег ГРЕСЬКО