Справа № 640/20630/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Грибан І.О.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП» (далі - ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.09.2022 № 244340413, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість на 43 623 065,00 грн, зокрема: за податковим зобов`язанням - 39657332,00 грн., за штрафними санкціями - 3965733,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.09.2022 № 244440413, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП» застосовані штрафні санкції у розмірі 1 982 867,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29.09.2022 № 244340413, № 244440413.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 14.06.2022, згідно якого, задекларовано збільшення суми податкового зобов`язання у розмірі 39 657 332 грн., однак, позивачем не нараховано суму штрафних санкцій у рядку 18.1, у відповідності до вимог п. 50.1 ст. 50 ПК України. Крім того, апелянт зазначає, що позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційний № від 15.06.2022) та зменшено суму податкових зобов`язань (рядок. 18) у розмірі 39 657 332 грн. Водночас, апелянт наголошує, що пунктом 69.1 статті 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України визначено, що платники податку на додану вартість, тимчасово, до припинення або скасування воєнного стану, не мають права на подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, передбаченого пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди до лютого 2022 року із показниками на зменшення податкових зобов`язань та/або декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Таким чином, порушення зазначеного пункту ПК України призвело до неправомірного зменшення раніше задекларованого податкового зобов`язання за вересень 2020 року на 39 657 332 грн.

10 березня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП» надійшли письмові пояснення, якими підтримує позицію суду першої інстанції.

Також, 19 березня 2025 року до суду апеляційної інстанції від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП» - Пахомова Дениса Олександровича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні.

25 березня 2025 року вищевказане клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві провело камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» за вересень 2020 року, за результатами якої складено Акт від 05.09.2022 № 22206/ж5/26-15-04-13-03/42179263.

Вищевказаним Актом встановлено, що ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» подало уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, в якому зменшив суму податкових зобов`язань у рядку 18 на суму 39 657 332,00 грн.

Даними діями ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» порушило положення підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України та неправомірно зменшило раніше задекларованого податкового зобов`язання за вересень 2020 року на 39 657 332,00 грн.

Крім того, контролюючий орган установив, що перед цим ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» подало уточнюючий розрахунок за той самий період, в якому збільшило суму податкового зобов`язання на суму 39 657 332,00 грн.

Водночас, у такому випадку положення пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України зобов`язують платника податків самостійно нарахувати штрафні санкції, чого ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» зроблено не було.

Зазначений Акт перевірки ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» отримало поштою 07.09.2022.

В подальшому, 22 вересня 2022 року ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» подало до контролюючого органу заперечення на акт перевірки, які листом Головного управління ДПС у м. Києві від 27.09.2022 № 12223/і/26-15-04-13-08 були залишені без розгляду, у зв`язку з поданням строків подання (10 робочих днів з дня отримання акта перевірки).

На підставі висновків Акта перевірки, Головне управління ДПС у м. Києві винесено наступні податкові повідомлення-рішення від 29 вересня 2022 року:

- № 244340413, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість на 43623065,00 грн, зокрема, за податковим зобов`язанням - 39657332,00 грн, за штрафними санкціями - 3965733,00 грн;

- № 244440413, яким до ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» застосовані штрафні санкції у розмірі 1 982 867,00 грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 75.1.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Положеннями статті 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» за вересень 2020 року, за результатами якої складено Акт від 05 вересня 2022 року № 22206/ж5/26-15-04-13- 03/42179263 (далі - Акт перевірки).

На підставі Акту перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення від 29.09.2022 №244440413 та від 29.09.2022 №244340413, відповідно до яких:

- донараховано основного платежу по податку на додану вартість: 39657332,00 гривень та штрафних санкцій по податку на додану вартість: 3965733,00 гривень;

- донараховано штрафних фінансових санкцій з податку на додану вартість: 1982867 гривень.

Так, в ході проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2020 року встановлено подання ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 14.06.2022, згідно якого, задекларовано збільшення суми податкового зобов`язання у розмірі 39 657 332 грн. та не нараховано суму штрафних санкцій у рядку 18.1, у відповідності до вимог п. 50.1 ст. 50 ПК України.

В подальшому, 15 червня 2022 року ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційний № від 15.06.2022), яким зменшено суму податкових зобов`язань (рядок. 18) у розмірі 39 657 332 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що очевидним є те, що в одній і тій самій декларації не може бути одночасно заповнений рядок з позитивним значенням різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, а також заповнений рядок від`ємного значення такої різниці, оскільки, різниця може бути або позитивною, або від`ємною. Саме від цього залежить, який саме рядок у податковій декларації необхідно заповнювати.

Також, суд першої інстанції зазначив, що з метою виправлення такої логічної помилки, яка очевидно є опискою, оскільки, різниця між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту не може бути одночасно і позитивною, і від`ємною, позивач наступного дня подав до контролюючого органу ще один уточнюючий розрахунок, в якому прибрав суму позитивного значення у рядку 18 шляхом коригування відповідних сум.

При цьому, суд першої інстанції звернув увагу на те, що у спірному випадку позивачем у рядку 18 уточнюючого розрахунку з ПДВ була заповнена тільки графа 6 «різниця» (сума помилки), тоді як графа 4 «показник, який уточнюється» та графа 5 «уточнений показник» заповнені не були, що додатково свідчить про допущення позивачем технічної описки при заповненні декларації.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 статті 36 ПК України визначено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Отже, в силу вимог статті 36 ПК України, платник податків відповідальний за складання податкової звітності. При цьому, при заповненні податкової звітності платник податків має діяти із належною обачністю, не допускати логічних чи технічних помилок.

В силу приписів пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Таким чином, після подачі ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 14 червня 2022 року № та 15 червня 2022 року № , визначені в даних уточнюючих розрахунках грошові зобов`язання стали узгодженими.

Водночас, відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу або при визначенні бази оподаткування відповідно до підпункту 141.9-1.3 пункту 141.9-1 статті 141 цього Кодексу у разі здійснення контрольованих операцій, якщо їх умови не відповідають принципу "витягнутої руки" у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Колегія суддів зазначає, що, подаючи уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 14.06.2022, ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» задекларовано збільшення суми податкового зобов`язання у розмірі 39 657 332 грн., разом з тим, не було нараховано суму штрафних санкцій у рядку 18.1, у відповідності до вимог п. 50.1 ст. 50 ПК України.

Відповідно до пункту 120.2 статті 120 ПК України, невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності в частині самостійного нарахування та сплати штрафу, передбаченого цим пунктом, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати) та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, відповідачем правильно встановлено порушення вимог п. 50.1 статті 50 ПК України, оскільки, позивачем в уточнюючому розрахунку не нараховано штрафні санкції у зв`язку з самостійним виправленням помилок.

Дане порушення тягне за собою накладення штрафної санкції, відповідно до вимог пункту 120.2 статті 120 ПК України, у розмірі 5% від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання.

Крім того, слід наголосити, що, згідно приписів підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, платники податку на додану вартість, тимчасово, до припинення або скасування воєнного стану, не мають права на подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, передбаченого пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди до лютого 2022 року із показниками на зменшення податкових зобов`язань та/або декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Отже, відповідач дійшов обґрунтованого висновку, що порушення ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» вищевказаного пункту ПК України призвело до неправомірного зменшення раніше задекларованого податкового зобов`язання за вересень 2020 року на 39 657 332 грн.

Враховуючи вищевказане, Головним управлінням ДПС у м. Києві правомірно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 29 вересня 2022 року № 244340413, № 244440413.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Колегія суддів приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Судова колегія, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП», а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційні скарзі знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Грибан І.О.

Повне судове рішення складено 09.04.2025 р.