Справа № 298/2019/24
Суддя: Зизич В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/2019/24
Номер провадження 2-а/298/12/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді Зизич В.В.,

секретар судового засідання Коваль А.Ю.,

номер справи 298/2019/24,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: поліцейський відділення поліції №1 (м.Перечин) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Дякулич Юрій, Головне управління Національної поліції в Закарпатській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Великий Березний адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції №1 (м.Перечин) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Дякулич Юрія, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства звернувся до суду з вказаним вище позовом.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 8 листопада 2024 року без роз`яснення йому прав та без повідомлення про час та місце розгляду справи, не забезпечивши права на правову допомогу, без з`ясування всіх обставин справи поліцейський відділення поліції №1 (м. Перечин) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Дякулич Юрій виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №03437727, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Вважає, що вказана постанова є безпідставною, а висновок про його вину у порушенні правил дорожнього руху не відповідає дійсності, ґрунтується на вигадках та припущеннях поліцейського.

Стверджує, що постанова не була надана йому особисто, а відобразилася в застосунку «ДІЯ» на його мобільному телефоні, з якої вбачається, що 08.11.2024 в селі Дубриничі Ужгородського району він, керуючи транспортним засобом AUDI А5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив правила користування ремнем безпеки або шоломами, за що передбачено відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Позивач зазначив, що вказане не відповідає дійсності, свою вину він не визнає, не згідний з означеною постановою. Стверджує, що не порушував правил дорожнього руху, під час руху автомобіля був пристебнутий паском безпеки. Поліцейські зупиняли його без фіксації з незрозумілих для нього причин на блок посту в с.Дубриничі. Зупинившись, він зняв пасок безпеки, щоб вийти з автомобіля. Поліцейський його пояснень слухати не став, а відразу виніс оскаржувану постанову. Докази, якими керувалися поліцейські при винесенні оскаржуваної постанови, йому повідомлені не були.

Наголошує, що відповідачем жодним чином не доведено того факту, що він був не пристебнутий паском безпеки.

Стверджує, що працівником поліції йому не було наведено жодного доказу, на яких грунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів (пояснень позивача), на які він посилався, чи висловлених останнім доводів. Також вказує про відсутність свідків адміністративного правопорушення.

Зазначив, що за наведених обставин факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, вважає недоведеним. Відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином.

За вказаних обставин, позивач просить скасувати оскаржену постанову серії ЕНА №03437727 від 8 листопада 2024 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 листопада 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано з відділення поліції №1 (м.Перечин) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 03437727, а також належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 6 лютого 2025 року до участі у справі залучено співвідповідача - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області.

11 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, згідно якого в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення просить відмовити.

Вказується, що ГУНП в Закарпатській області не визнає позов ОСОБА_1 в повному обсязі. Відеозаписом підтверджується факт керування позивачем транспортним засобом з непристебнутим паском безпеки. Щодо твердження позивача, що поліцейським йому після складання постанови не надано копію постанови на вимогу зазначено, що вказане не відповідає дійсності та підтверджується відеодоказом з нагрудної камери поліцейського, який пропонує отримати копію постанови, однак позивач відмовляється від її отримання.

Посилається, що поліцейським жодним чином не було обмежено позивача в його правах, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП.

З посиланням на положення п.1.9, 2.3 ПДР, ч.5 ст.121, ст.ст.9, 258, 222 КУпАП, п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", ст.14 Закону України «Про дорожній рух», Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395, представник відповідача стверджує, що складення постанови ґрунтувалось на нормах КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а твердження позивача про порушення ГУНП законодавства є безпідставними, необгрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

До відзиву долучено відеозапис з фіксацією правопорушення.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 4 березня 2025 року з ГУНП в Закарпатській області витребувано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 03437727 винесену 8 листопада 2024 року поліцейським Дякулич Юрієм відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких було винесено вказану постанову.

10 березня 2025 року через систему «Електронний суд» від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшла заява про виконання ухвали суду, у якій зазначається, що ГУНП в Закарпатській області не може надати оригінал постанови серії ЕНА №3437727 від 08.11.2024 року, складеної відносно ОСОБА_1 , оскільки така направлена в органи ДВС. У підтвердження вказаному до заяви додано супровідний лист про направлення постанови серії 3437727 від 8.11.2024 року в органи ДВС.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 24 березня 2025 року від Великоберезнянського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витребувано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3437727 від 08.11.2024, винесену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання зазначеної ухвали 4 квітня 2025 року через канцелярію суду від Великоберезнянського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист з належним чином засвідченою копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3437727 від 08.11.2024 року відносно ОСОБА_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи.

Позивач у судове засідання не з`явився. Попередньо, 6 лютого 2025 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить такий задовольнити.

Відповідач поліцейський відділення поліції №1 (м.Перечин) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Дякулич Ю., будучи належним чином повідомленими про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення тексту повідомлення про виклик на офіційну електронну адресу ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про судовий розгляд, в судове засідання не з`явився, клопотань не надходило.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення на них відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить наступних висновків.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3437727 від 8 листопада 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із означеним рішенням поліцейського, вважає себе невинним, а оскаржену постанову такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення наявності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість винесення ним постанови про адміністративне правопорушення.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить із наступного.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що визначено ч. 2 ст. 77 КАС України.

Оскарженою постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Виходячи із змісту оскарженої постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 8 листопада 2024 року о 15 годині 46 хвилин у с.Дубриничі дорога Н-13 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки AUDI А5, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 (в) ПДР України.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон №3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону №3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Згідно п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 2.3 (в) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020).

Частиною 5 ст.121 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В свою чергу, відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.5 ст.121 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не заперечував факт керування транспортним засобом та зупинки його поліцейським, проте наголошував, що відповідач жодним чином не довів той факт, що позивач не був пристебнутий паском безпеки. Тобто позивач наполягав, що відповідачем не доведено належними доказами наявність складу адміністративного правопорушення, яке інкриміновано позивачеві.

Суд відхиляє такі доводи позивача, вважаючи їх намаганням уникнути відповідальності, і приходить до висновку про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, що в свою чергу свідчить про правомірність оскаржуваної постанови.

Як згадувалось вище, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки, будучи водієм транспортного засобу не був пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в ПДР.

На підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем до відзиву на позов надано суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського з відеофіксацією вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Так, з оглянутого відеозапису судом встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівником поліції. Під час зупинки транспортного засобу водієм було спущено вікно на дверях автомобіля з боку водія, де чітко видно, що водій є не пристебнутий ременем безпеки, і при цьому, жодних активних дій спрямованих на те, щоб відстібнути пасок безпеки ним не вчинялося. На запитання поліцейського, чому він не пристебнутий ОСОБА_1 з посмішкою відповів, що він думав, що йому потрібно буде виходити.

Що стосується тверджень позивача, про те, що оскаржувана постанова не була надана йому особисто, то такі повністю спростовуються оглянутим відеозаписом, з якого слідує, що позивач на пропозицію проставити підписи в постанові та отримати копію постанови відмовився. При цьому, поліцейським позивачу було роз`яснено його право на оскарження постанови у десятиденний строк, та порядок сплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк.

Також поліцейський повідомив ОСОБА_1 про здійснення безперервної фіксації події на бодікамеру, що спростовує доводи позивача про ненаведення йому доказів інкримінованого правопорушення.

Вказаний відеозапис, який у розумінні ст.251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення, підтверджує факт керування позивачем транспортним засобом, будучи не пристебнутим паском безпеки.

З огляду на наведене, суд вважає, що факт порушення позивачем вимог п.2.3 (в) ПДР України є доведеним.

Отже, за положеннями ч.5 ст.121 КУпАП за порушення правил користування ременями безпеки, водій несе відповідальність.

Що стосується посилань позивача в заявленому позові на порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності позивача та без роз`яснення прав, без складання протоколу про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Згідно матеріалів справи, постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено поліцейським відділення поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, безпосередньо на місці його вчинення.

Також, суд зазначає, що позивач був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надавав поліцейському пояснення з приводу висунутого обвинувачення, копію постанови отримувати відмовився.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи або порушення прав позивача під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та/або будь-яким чином свідчили про перевищення службових повноважень працівником поліції відносно позивача. Зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність спірної постанови серії ЕНА №03437727 від 8 листопада 2024 року. Притягуючи позивача до адміністративної відповідальності, відповідач мав для цього достатні підстави, діяв у межах наданих повноважень та на підставі закону. Вказане є підставою для відмови у задоволенні позову повністю.

Керуючись ст.ст.9, 10, 77, 90, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції №1 (м.Перечин) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Дякулич Юрія, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: поліцейський відділення поліції №1 (м.Перечин) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Дякулич Юрій, місцезнаходження: 89200, Закарпатська область, Ужгородський район, м.Перечин, вул. Ужгородська, 37; Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, місцезнаходження: 88000, м.Ужгород, вул.Ф.Ракоці, 13, .

Повне рішення суду складено 8 квітня 2025 року.

Суддя Зизич В.В.