Справа № 440/4497/25
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 квітня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/4497/25
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-2005" до Головного управління ДПС в Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2025 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-2005" до Головного управління ДПС в Полтавській області, Державної податкової служби України , відповідно до якого просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області № 6963633/32548393 від 27.06.2022 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-2005» № 9 від 27.01.2022;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-2005» № 9 від 27.01.2022 з дати подання її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.01.2022;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області № 6963629/32548393 від 27.06.2022 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-2005» № 10 від 28.01.2022;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-2005» № 10 від 28.01.2022 з дати подання її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 01.02.2022.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У силу частини четвертої цієї статті, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 (адміністративне провадження №К/9901/16396/19) дійшла висновку, що спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тому інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки: а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу; б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України.

Зі змісту позовної заяви слідує, що предметом спору є рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області № 6963633/32548393 від 27.06.2022 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-2005» № 9 від 27.01.2022 та № 6963629/32548393 від 27.06.2022 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-2005» № 10 від 28.01.2022.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом завершився ще 27.12.2022.

Позовну заяву сформовано у підсистемі Електронного суду лише 03.04.2025, що свідчить про значний пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Представником позивача долучено до позову заяву про поновлення строку звернення до суду, яка вмотивована тим, що ТОВ «Гарант-2005» обґрунтовано вважало, що у ТОВ «Інтерстарч Україна» виникли підстави щодо оплати 15% вартості поставленого товару згідно умов пункту 6.1 Договору. Проте під час складання ТОВ «Гарант-2005» акту звірки взаємних розрахунків станом на 13.03.2025 з`ясувалося, що різниця між сумою, що підлягає сплаті за поставлений ТОВ «Інтерстарч Україна» товар за цим Договором, та несплаченою ним сумою складає 315185,44 грн. Тоді ж з`ясувалося, що ТОВ «Інтерстарч Україна», як вважає позивача, в порушення вимог пункту 322 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК в редакції Закону № 2120-IX не включило до складу податкового кредиту звітного періоду суми ПДВ, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів за Договором, на підставі наявних у нього первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) ним за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Внаслідок цього у ТОВ «Гарант-2005» на даний час відсутні підстави для отримання 15% оплати за поставлений за Договором товар на суму 315185,44 грн, чим самим йому завдається матеріальна шкода. Відтак ТОВ «Інтерстарч Україна» за вказаних обставин створило у ТОВ «Гарант-2005» хибне уявлення того, що воно згідно пункту 322 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК в редакції Закону № 2120-IX включило до складу податкового кредиту звітного періоду суми ПДВ, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів за Договором, на підставі наявних у нього первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) ним за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Суд критично оцінює відповідне твердження позивача з огляду на хибність власних уявлень в межах власної господарської діяльності, оскільки позивачем помилково вважається, що такі договірні відносини з ТОВ «Інтерстарч Україна» є обґрунтованою підставою для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду на понад два роки.

Такі обставини не свідчать про вчинення ТОВ «Гарант-2005» активних заходів з метою дотримання строку звернення до суду. Також, відповідні обставини не позбавляли позивача можливості звернутись з відповідним позовом у строк передбачений законодавством.

Позивач безпідставно перекладає на свого контрагента (ТОВ «Інтерстарч Україна») причини свого невчасного звернення до суду із цим позовом. Суд звертає увагу позивача, що умовами договору чітко передбачено, що "остаточна оплата поставленої партії товару в розмірі 15% здійснюється Покупцем на протязі 7 банківських днів з моменту надходження оригіналів документів, вказаних в п. 2.3. цього Договору, а у разі надходження документів (у т. ч. ТТН), які містять недоліки - з моменту усунення недоліків в таких документах, але не раніше належної реєстрації Продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних всіх податкових накладних, виписаних у зв`язку з операціями за цим Договором. За відсутності претензій до виписаних Продавцем податкових накладних, Покупець зобов`язаний сплатити заборгованість на протязі 7 календарних днів після належної реєстрації останньої податкової накладної." Тобто, договором, який підписав позивач чітко та однозначно вказано про подію від якої залежить остаточна оплата за поставлений позивачем товар, а саме - реєстрація Продавцем (тобто позивачем) в Єдиному реєстрі податкових накладних всіх податкових накладних, а не від іншої надуманої позивачем події - зокрема, включення його контрагентом (ТОВ «Інтерстарч Україна») до складу податкового кредиту звітного періоду суми ПДВ, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів за Договором, на підставі наявних у нього первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) ним за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Саме на позивачу, як на особі, яка виписала податкові накладні лежить обов`язок їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, не залежно від того, чи включив він зобов`язання із таких податкових накладних до своєї звітності станом на момент зупинення реєстрації чи стадії надання пояснень з метою реєстрації таких накладних.

Відтак, саме позивач має навести обґрунтовані причини, які завадили йому звернутися до суду із позовом про оскарження отриманих від контролюючого органу рішень про відмову в реєстрації податкових накладних у строк визначений КАС України з дати отримання вказаних рішень, зокрема зазначивши об`єктивні фактори, які завадили йому вчасно вчинити активні дії направлені на звернення до суду із відповідним позовом, а не очікування чи хибне уявлення про те, що його контрагент можливо скористається нормами Податкового кодексу України щодо його права на оформлення податкового кредиту по незареєстрованих позивачем податкових накладних, які окрім іншого, ще не існували в ПУ України станом на момент укладення договору і виписування позивачем вказаних податкових накладних.

Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 вказав, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що доводи позивача викладені в заяві не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, у зв`язку з чим така заява про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду залишити без задоволення.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-2005" до Головного управління ДПС в Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення залишити без руху.

Позивачеві усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо він не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.Г. Ясиновський