Справа № 686/9989/25
Суддя: Порозова І. Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/9989/25
Провадження № 2-а/686/182/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Порозової І.Ю.,

при секретарі Кшановської Є.З.,

за участі: представника позивача - Мельничук О.Я.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Токарчук В.В.,

перекладача Степенко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання для ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства,-

встановив:

В квітні 2025 року Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання для ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 04.04.2025 до УДМС у Хмельницькій області надійшло повідомлення ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» про звільнення 09.04.2025 з установи громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.04.2025 працівниками ГУНП в Хмельницькій області спільно з УДМС у Хмельницькій області було доставлено до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Відповідача, який перебуває на території України з порушенням міграційного законодавства. Документи, які б підтверджували особу, давали право на виїзд, а також документи, які б підтверджували законність перебування його на території України відсутні.

Управлінням здійснювались заходи щодо встановлення особи та наявності чи відсутності підстав для перебування на території України Відповідача, з метою вжиття заходів, відповідно до компетенції.

За результатами перевірки відділом з питань паспортизації, реєстрації та еміграції, проведеної за наявними обліками територіальних органів ДМС встановлено, що Відповідач за обліками щодо наявності паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, у тому числі паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, процедури встановлення особи або визнання паспортів громадянина України недійсними, не значиться.

Крім того, Відповідач посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документований, із заявами про продовження строку перебування, оформлення дозволу на імміграцію, визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту, а також набуття громадянства України не звертався.

Відповідач не має офіційного місця проживання на території України та офіційно не працевлаштований, а також відсутній документ який би давав право на виїзд за межі території України.

Відповідно до вироку Приморського районного суду м.Одеса (справа №522/4425/21) Відповідача 11.05.2023 засуджено до 4 років та 1 місяця позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186 та ч.3 ст.186 КК України. Зазначеним вироком судом встановлено, що відповідач являється громадянином Азербайджанської Республіки, уродженцем м.Шемкір, раніше судимий Київським районним судом м.Одеси 22.05.2018 за ч.2 ст.187 КК України та 05.10.2020 Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.263 КК України. Також, судом встановлено, що Відповідач є суспільно небезпечним, характеризується посередньо, на шлях виправлення не став.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародним договором України.

Відомості про перетин кордону Відповідачемвідсутні. Зі слів Відповідача він в`їхав на територію України у 2016 році. З того часу територію України не покидав.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено виключні підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

На даний час у Відповідача немає жодних законних підстав для перебування на території України.

Враховуючи те, що у Відповідача відсутній оригінал діючого документа, що посвідчує особу та дає право на виїзд з України, тому рішення про примусове повернення щодо нього не може бути прийнято відповідно до частини 8 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

09.04.2025 Управлінням щодо Відповідача було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Крім того, Управлінням 09.04.2025 винесено рішення про примусове видворення з України. Свою вину Відповідач визнав, з зазначеними документами ознайомився та підписав.

Відсутність у Відповідача діючого документа, за яким він зміг би покинути територію України, а також тривале нелегальне проживання на території України, дає достатні підстави вважати, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури примусового видворення.

Оскільки Відповідач порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: не має документів, які дають право на виїзд за межі території України, та не має підстав для перебування на території України, в зв`язку із чим є законні підстави для затримання Відповідача для забезпечення примусового видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Доказів, які б підтверджували обставини, настання яких передбачає застосування положень частини першої статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» немає.

Крім того, 09.04.2025 Відповідача було затримано відповідно до ч.2 ст.261 КУпАП та поміщено до Волинського ПТПІ ДМС України, строком на три доби, до 12.04.2025. затримання здійснювалося у присутності адвоката Ігоря Потравного.

З врахуванням наведеного позивач просить: затримати для ідентифікації та забезпечення примусового видворення, строком на шість місяців, з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; допустити негайне виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представниця в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог. ОСОБА_2 наголошує на тому, що ОСОБА_1 не мав можливості належним чином оформити документи, оскільки відбував реальне покарання та на даний час відносно нього є діюче кримінальне провадження.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.04.2025 року ОСОБА_1 був звільнений з ДУ «Шепетівська виправна колонія №6» по відбуттю строку покарання, яке відбував з 09.04.2021р. по 09.04.2025р. на підставі вироку Приморського районного суду м.Одеса (справа №522/4425/21) від 11.05.2023 р., що підтверджується: довідкою про звільнення від 09.04.2025р. та копією вироку Приморського районного суду м.Одеса від 11.05.2023р.

09.04.2025 р. посадовими особами Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 було складено протокол серія ПР МХМ №001537 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.203 КУпАП, а саме: що 09.04.2025 працівниками правоохоронних органів до УДМС України в Хмельницькій області було доставлено громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив правила перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, а саме: ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування та проживав без документів на право проживання (перебування).

За результатами розгляду вказаного протоколу 09.04.2025р. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серія ПН МХМ №001537 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 203 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності у виді штрафу, за порушення вимог ч.1,3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства`та п.2 Порядку, затвердженого постановою ПКМУ №150 від 15.02.2012р..

Крім того, 09.04.2025р. Управлінням Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, на підставі ст.ст.26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З зазначеними документами Відповідач ознайомився та підписав 09.04.2025р..

09.04.2025р. начальником відділу УДМС у Хмельницькій області було прийнято рішення про поміщення громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою ідентифікації або для забезпечення примусового видворення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно ч.1ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється - за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно ч.8 ст.26 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача законні підстави для знаходження на території України відсутні. Щоб залишити територію України ОСОБА_1 не вживав та не вживає ніяких заходів.

Крім того, ст.4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, суду, при розгляді даної справи, жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачем не надано.

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Щодо відповідача, обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

ОСОБА_1 згідно листа відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства УДМС у Хмельницькій області від 07.04.2025р. з питань продовження строку перебування, оформлення дозволу на імміграцію, документування посвідками на постійне та тимчасове проживання не звертався. Згідно листа відділу з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції УДМС у Хмельницькій області від 07.04.2025р. він із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався.

Також згідно листа Сектору з питань громадянства УДМС у Хмельницькій області від 07.04.2025р. ОСОБА_1 з питань щодо належності до громадянства України до територіальних підрозділів УДМС у Хмельницькій області не звертався.

Отже, ОСОБА_1 протиправно знаходиться на території України, порушення ним законодавства України про перебування на території держави та невжиття ним заходів щодо вчинення будь-яких дій щодо легалізації перебування на території іноземної для відповідача держави, свідчить про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення.

Відповідно до ч.1ст.289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

Згідно ч.11ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Враховуючи наведене, судом може бути застосовано до іноземця або особи без громадянства заходи, зокрема, затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи, що ОСОБА_1 не має офіційного місця проживання на території України та офіційно не працевлаштований, у нього відсутній документ який би посвідчував його особу та давав право на виїзд за межі території України, він посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання на даний час не документований, із заявами про визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та затримання громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для ідентифікації та забезпечення примусового видворення, строком на шість місяців, з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Згідно ст. 371 КАС України, негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283, пунктами 1 і 2 частини першої статті 289 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2,6,19-20,77,286,288-289, 371 КАС України,Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Затримати строком на шість місяців громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для ідентифікації та забезпечення примусового видворення його за межі території України з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Звернути рішення до негайного виконання на підставі ст. 371 КАС України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого адміністративного апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення суду 10.04.2025 року.

Суддя: