Справа № 380/21256/24
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 рокусправа № 380/21256/24
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не нарахування та не виплати позивачеві ОСОБА_1 станом на день звільнення доплати за службу в нічний час за період часу з 10.06.2019 по 04.05.2024;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області нарахувати та виплатити позивачеві ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 10.06.2019 по 04.05.2024;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не нарахування та не виплати станом на день звільнення позивачеві ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по 30.10.2017 включно;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області нарахувати та виплатити позивачеві ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.02.2016 року по 30.10.2017 року.

В обґрунтування позову вказав, що у спірний позивач проходив службу у Головному управлінні Національної поліції у Львівській області, та за період проходження служби відповідач нарахував і виплату грошове забезпечення позивачу у меншому розмірі. Зокрема, вважає, що відповідач протиправно не нарахував і не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по 30.10.2017 включно на підставі ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію». Також зазначив, що за період з 10.06.2019 по 04.05.2024 позивач відпрацював 139 добових чергувань. Тому вважає що на підставі пункту 11 розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, має право на виплату йому доплати за службу в нічний час за період з 10.06.2019 по 04.05.2024 у розмірі 35 відсотків посадового окладу. У зв`язку з не нарахуванням відповідачем вищевказаних сум грошового забезпечення позивачу, останній звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 16.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 81761 від 05.11.2024) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що Наказом ГУ МВС України у Львівській області № 831 о/с від 06.11.2015 ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п. 63 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015. ГУНП у Львівській області звернув увагу, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року у справі № 813/6276/15 стягнуто з ГУ МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 по 24.01.2018 в сумі 43701 (сорок три тисячі сімсот одна) грн 60 коп з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. З 07.11.2015 ОСОБА_1 на посаду в поліції призначено не було, тому, на думку відповідача, в період з 07.11.2015 по 13.05.2019 грошове забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалось та не виплачувалось, відповідно індексація грошового забезпечення не проводилась. Щодо позовної вимоги про нарахування та виплату позивачу доплати за службу в нічний час за період з 10.06.2019 по 04.05.2024, вказав, що згідно підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988, визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Повідомив, що пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Вказав, що виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до Порядку № 260, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу. Доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць. Стверджує, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, при цьому, виплата такої доплати здійснюється на підставі довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку до Порядку № 260. Повідомив, що довідки щодо нічних чергувань ОСОБА_1 за період з 10.06.2019 по 04.05.2024 в УФЗБО ГУНП у Львівській області не надходили, відповідно нарахування та виплати доплати за службу в нічний час проведено не було. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд вивчив матеріали справи, з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив докази, якими вони обґрунтовуються та встановив таке.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області № 831 о/с від 06.11.2015 ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п. 63 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року у справі № 813/6276/15 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України у Львівській області № 831 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області з 07.11.2015.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ГУ МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 по 24.01.2018 в сумі 43701 (сорок тири тисячі сімсот одна) грн 60 коп з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 2397 (дві тисячі триста дев`яносто сім) грн 60 коп з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допущено до негайного виконання.

На виконання зазначеного вище рішення суду в частині допущеній до негайного виконання ГУНП у Львівській області видало наказ № 145 о/с від 28.02.2018, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області з 07.11.2015.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року у справі № 876/2068/18 апеляційну скаргу ГУНП у Львівській області задоволено частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області з 07 листопада 2015 року та в цій частині допущення рішення до негайного виконання скасовано та прийнято нову постанову, якою позов в цій частині задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Залізничного районного відділу Львівського міського управління ГУ МВС України у Львівській області з 06 листопада 2015 року.

Постанова в частині поновлення на публічній службі ОСОБА_1 підлягала негайному виконанню.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року залишено без змін.

У зв`язку із вищенаведеним, ГУНП у Львівській області видало наказ № 538 від 21.08.2018, яким скасовано наказ ГУНП у Львівській області від 28.02.2018 № 145 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області з 07.11.2015.

Відповідно до відомостей із послужного списку наказом ГУ МВС України у Львівській області № 1161 о/с від 21.08.2018 ОСОБА_1 поновлено на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Залізничного районного відділу Львівського міського управління ГУ МВС України у Львівській області з 06 листопада 2015 року.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області № 1162 о/с від 21.08.2018 ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 1340/4176/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України у Львівській області № 1162 о/с від 21.08.2018 року в частині звільнення у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу карного розшуку Залізничного районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу карного розшуку Залізничного районного відділу Львівського міського управління ГУ МВС України у Львівській області з 07.11.2015 року.

Стягнуто з ГУ МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 6366 (шість тисяч триста шістдесят шість) грн 60 коп без урахування сум обов`язкових до сплати податків та внесків.

Постанову суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення на його користь грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 2397 (дві тисячі триста дев`яносто сім) грн 60 коп звернуто до негайного виконання.

Відмовлено у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ГУНП у Львівській області працевлаштувати ОСОБА_1 з 07.11.2015 року у відповідності до п. 9 Розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Національну поліцію» шляхом призначення на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Залізничного відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 у справі № 1340/4176/18 в частині звернутій до негайного виконання ОСОБА_1 поновлено на посаді оперуповноваженого відділу карного розшуку Залізничного районного відділу Львівського міського управління ГУ МВС України у Львівській області з 07.11.2015 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року № 1340/4176/18 апеляційну скаргу позивача задоволено частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 1340/4176/18 скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ГУНП у Львівській області працевлаштувати ОСОБА_1 з 07.11.2015 року у відповідності до п. 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» шляхом призначення на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області та в цій частині прийнято нове рішення, яким позовну вимогу задоволено частково.

Зобов`язано ГУНП у Львівській області працевлаштувати ОСОБА_1 з 07.11.2015 року у відповідності до п. 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» шляхом призначення на рівнозначну посаду.

В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачеві позивачу станом на день звільнення доплати за службу в нічний час за період часу з 10.06.2019 по 04.05.2024; визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати станом на день звільнення позивачу індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по 30.10.2017 включно, тому звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон України № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закон України № 2011-XII).

Преамбулою Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон України № 1282-XII) встановлено, що вказаний Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

У статті 1 Закону України № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України № 1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частини другої статті 5 Закону України № 1282-XII).

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону України № 1282-XII).

До спірних правовідносин суд також застосовує положення пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 (далі Порядок № 1078), згідно з яким підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац восьмий пункту 4 Порядку № 1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року у справі № 813/6276/15 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України у Львівській області № 831 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області з 07.11.2015.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ГУ МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 по 24.01.2018 в сумі 43701 (сорок тири тисячі сімсот одна) грн 60 коп з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Вказане рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 по 24.01.2018 у сумі 43701 (сорок тири тисячі сімсот одна) грн 60 коп залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року у справі № 876/2068/18.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що у спірний у період з 19.02.2016 по 30.10.2017 включно грошове забезпечення позивачу не нараховувалося не виплачувалося, а тому підстави для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу відсутні.

Щодо виплати доплати за службу в нічний час, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 цієї Постанови, визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260).

Згідно з п. 5 Розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Відповідно до п. 11 Розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до цих Порядку та умов, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу.

Доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Разом з тим, відповідач, в супереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260, доплату за службу в нічний час не здійснював з огляду на те, що довідки щодо нічних чергувань ОСОБА_1 за період з 10.06.2019 по 04.05.2024 в УФЗБО ГУНП у Львівській області не надходили, відповідно нарахування та виплати доплати за службу в нічний час проведено не було.

Суд зазначає, що за період з 10.06.2019 по 04.05.2024 позивач відпрацював в загальній кількості 139 нічних змін, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями книг нарядів за спірний період, а також не заперечується відповідачем.

Крім того, вчинення бездіяльності керівником підрозділу, в якому проходить службу поліцейський не може бути підставою невиплати грошового забезпечення у належному розмірі.

Посилання представника відповідача на те, що позивачеві виплачувалося грошове забезпечення в межах граничних розмірів такого грошового забезпечення, встановлених відповідним наказом керівника - судом не приймається до уваги, оскільки у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та положень Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260) - доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений пп. 3 п. 5 вищевказаної Постанови № 988.

Стосовно посилань представника відповідача про можливість двохгодинної перерви для відпочинку поліцейським, які несуть службу в нічний час, яка не включається в службовий час, то такі суд вважає безпідставними, оскільки доказів надання такого часу відпочинку не надано.

При цьому, належним та допустимим доказом на підтвердження фактично відпрацьованого позивачем часу, є довідка обліку фактичного часу служби в нічний час, за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку № 260.

Крім того, п. 11 Розділу ІІ "Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", передбачає право, а не обов`язок поліцейського на перерву для відпочинку під час служби в нічний час до двох годин.

Таким чином, належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу доплати за службу в нічний час за період з 10.06.2019 року по 04.05.2024 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу доплату за службу в нічний час за період з 10.06.2019 року по 04.05.2024 року.

Отже, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх частково задоволення.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримано, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Спір пов`язаний із виплатою позивачу грошового забезпечення (заробітної плати).

У свою чергу згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 11-1229441/1 від 11.10.2024 позивач сплатив судовий збір в загальному розмірі 2422,40 грн.

Таким чином, позивач сплатив судовий збір за відсутності обов`язку сплати такого.

Суд зазначає, що позивач має право відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» подати клопотання про повернення судового збору у зв`язку з внесенням його в більшому розмірі.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007 м. Львів пл. Генерала Григоренка 3; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 10.06.2019 року по 04.05.2024 року.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 10.06.2019 року по 04.05.2024 року.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.П. Качур