Справа № 460/3475/25
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
08 квітня 2025 року м. Рівне №460/3475/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання протиправним рішення та скасування наказу,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся через свого представника (далі - представник/адвокат позивача) до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) з вказаним адміністративним позовом (позовною заявою) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та скасувати наказ начальника ГУ ДСНС України в Рівненській області Захарчука В.В. №498-НК/62 від 26.12.2024, яким накладено дисциплінарне стягнення за невжиття заходів щодо усунення виявлених порушень та недоліків, відшкодування понесених здитків у терміни зазначені у Плані заходів щодо виконання рекомендацій зазначених у Доповідній записці стосовно здійснення внутрішнього аудиту в 5 ДПРЗ від 09.09.2024 №06-43/06, що негайно впливає на фінансово-економічну та господарську діяльність 5 ДПРЗ на начальника 5 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Рівненській області ОСОБА_1 у вигляді попередження про неповну службову відповідність та зменшення розміру премії за грудень 2024 року на 30% від встановленого розміру у листопаді 2024 року.
Ухвалою від 03.03.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду відкрив провадження та вирішив розгляд справи здійснювати одноособово суддею Максимчуком О.О. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Після прийняття до провадження справи судом встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Ухвалою від 20.03.2025 суд вказану позовну заяву залишив без руху та встановив для позивача 10-денний строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду щодо позовних вимог, які пред`явлені поза межами встановленого законом строку для звернення за захистом, із відповідними обґрунтуваннями та доказами поважності причин пропуску вказаного строку щодо цих позовних вимог.
На виконання ухвали суду від 20.03.2025 позивач 04.04.2025 звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом. У вказаній заяві позивач наводить обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом. Зокрема позивач зазначає, що з оскаржуваним наказом №798-НК/62 від 26.12.2024 ознайомився 27.12.2024, проте протягом встановленого місячного строку для звернення до суду перебував у закладі охорони здоров`я, а саме в КНП «Сарненський центр первинної медико-санітарної допомоги» Сарненської ЦРЛ на лікуванні внаслідок захворювання, внаслідок чого був тимчасово непрацездатний та на підтвердження вказаного надає копії листів про непрацездатність. Окрім цього, позивач звернувся до відповідача із проханням надати можливість ознайомитись із матеріалами, які стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності з метою підготовки позовної заяви. Однак, зважаючи на те, що позивач перебував на лікарняному, з вказаними матеріалами ознайомився лише на початку лютого 2025. З огляду на вказане, позивач просить визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом своїх прав поважними та поновити такий строк.
Під час вирішення заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом, суд виходить з наступних міркувань.
Частина 1 статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
За загальними правилами, визначеним частинами 1 та 2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац 1 частини 2 статті 122 КАС України). Водночас, приписами частини 3 статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині 2 статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.
В межах цієї справи судом встановлено, що позивач проходить службу цивільного захисту в ГУ ДСНС України в Рівненській області.
Законом України від 05 березня 2009 року № 1068-VI затверджено Дисциплінарний статут службу цивільного захисту (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни, права та обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в тому числі слухачів і курсантів навчальних закладів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування.
Відповідно до статті 53 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.
Відповідно до статті 100 Дисциплінарного статуту, про накладення дисциплінарного стягнення на порушника може видаватися наказ, зміст якого доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під її підпис. У разі звільнення зі служби особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. У разі відмови особи рядового чи начальницького складу від ознайомлення з наказом під її підпис безпосередній начальник складає про це акт.
Статтею 93 Дисциплінарного статуту передбачено, що особа рядового або начальницького складу має право оскаржити накладене на неї дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його накладення старшому за підпорядкованістю начальнику або до суду.
Отже, враховуючи наведені норми законодавства, для звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби застосуванню підлягає місячний строк, в тому числі це стосується порядку оскарження дисциплінарного стягнення.
Предметом спору в цій справі є оскарження наказу начальника ГУ ДСНС України в Рівненській області Захарчука В.В. №498-НК/62 від 26.12.2024 про накладення дисциплінарного стягнення на позивача у вигляді попередження про неповну службову відповідність та зменшення розміру премії.
Як вбачається з оскаржуваного наказу №798-НК/62 від 26.12.2024, позивач ознайомився з таким наказом 27.12.2024, про що свідчить підпис позивача, його прізвище та ініціали з зазначення наступного тексту "Не згідний, звернуся до суду", при цьому позивач звернувся до суду з цим позовом з наведеними вище позовними вимогами 22.02.2025, тобто з порушенням місячного строку, визначеного частиною 5 статті 122 КАС України та статтею 93 Дисциплінарного статуту.
Водночас, позивач як на підставу поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом зазначає про перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у зв`язку із цим неможливістю ознайомлення з матеріалами справи, які стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що призвело до порушення позивачем місячного строку звернення до суду з вказаним позовом.
Суд з наявних в матеріалах справи листів непрацездатності встановив, що в період з 17.01.2025 по 27.01.2025 (тобто протягом лише 11 календарних днів) позивач перебував на лікарняному в КНП «Сарненський центр первинної медико-санітарної допомоги» Сарненської ЦРЛ.
Позивач також зазначає, що з метою підготовки позовної заяви для звернення до суду з вказаним позовом, позивачу необхідно було ознайомитись з матеріалами справи, які стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, водночас, у зв`язку з перебуванням на лікарняному можливості ознайомитись з такими матеріалами у позивача не було. З цього приводу суд зауважує, що позивач був ознайомлений з оскаржуваним наказом ще 27.12.2024, при цьому будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем будь-яких дій для ознайомлення з матеріалами, про які зазначає позивач, та оскарження такого наказу як до 17.01.2025 так і після 27.01.2025 позивач для суду не надав та матеріали справи не містять таких доказів, так само як і доказів вчинення відповідачем будь-яких перешкод позивачу в його ознайомленні з вказаними позивачем матеріалами.
Крім того, суд зазначає, що у зв`язку із скороченими термінами для звернення до суду з наведеними позовними вимогами, позивач не був позбавлений можливості раніше звернутися за правовою допомогою до адвоката або ж самостійно звернутись до суду з вказаним позовом та повідомити про відомі йому обставини з вчиненням подальших процесуальних дій, передбачених КАС України, зокрема щодо витребування відповідних доказів.
Варто зазначити, що у своїй постанові від 25 березня 2020 року в справі №9901/588/19 Велика Палата Верховного Суду вказала про те, що згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
За практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Так, ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть стосуватися реалізації цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
При вирішенні питання про поновлення строку, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку до дати звернення з позовною заявою.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно - правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк звернутись до суду.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження рішення, дії чи бездіяльності у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі № 473/653/17.
Однак, зі змісту конкретних обставин, хронології та послідовності дій позивача не вбачається підстав для висновку про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.
Наведені позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду мають суб`єктивний характер і не позбавляли останнього можливості звернутися до суду з цим позовом у встановлені КАС України строки.
Суд наголошує, що тривале зволікання зі зверненням до суду з адміністративним позовом через неналежне використання процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку. При цьому, інших обґрунтованих причин, чому позивач не міг звернутися до суду з даним позовом він не навів.
Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до частини 15 статті 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.
Відповідно до частини 4 статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 171, 240, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду із позовом у справі №460/3475/25, викладені у заяві позивача від 04.04.2025.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання протиправним рішення та скасування наказу, - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали) безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 08 квітня 2025 року

Суддя Олександр МАКСИМЧУК