Справа № 380/6899/25
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6899/25
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

09 квітня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) заяву ОСОБА_1 про забезпечення його адміністративного позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом від 31.03.2025 (вх.№6899 від 08.04.2025) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправним рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.05.2025р. та прийняти рішення щодо надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

ОСОБА_2 також подав заяву від 31.03.2025 (вх.№29718 від 08.04.2025) про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 призивати на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення по суті адміністративної справи про оскарження неправомірної відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Заявник повідомляє, що є військовозобов`язаним, 06.02.2025 звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою та відповідними документами про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із наявністю у мами позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інвалідності ІІ-ої групи і яка за станом здоров`я, потребує догляду в побуті (помічника) та відсутністю інших осіб, які відповідно до закону зобов`язані її утримувати. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 15.03.2025 року отримав повідомлення № 1511/в від 21.02.2025р., в якому зазначено, що Протоколом № 20 комісія ухвалила рішення, в якому позивачу відмовлено в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з мотивів відсутності відомостей в реєстрі актів цивільного стану громадян про особу з інвалідністю, що унеможливлює здійснення перевірки щодо наявності інших військовозобов`язаних осіб, які відповідно до законодавства України зобов`язані здійснювати догляд. Заявник стверджує, що протягом довгого часу доглядає на постійній основі маму, що також дуже психологічно і морально відображається на його стані, йому приходиться виходити в аптеку, магазин тощо. Якщо заявника призвуть на військову службу під час мобілізації, то ОСОБА_1 автоматично втрачає статус військовозобов`язаної особи і набуде статус військовослужбовця, а відтак пункт 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» про право на відстрочку вже не буде підставою для звільнення з військової служби. Таким чином, в цій справі є потреба у забезпеченні позову, з наданням ОСОБА_1 тимчасової правової охорони його права, за захист якого він готує адміністративний позов.

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову, керується таким:

статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо (1) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю або (2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: - зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; - забороною відповідачу вчиняти певні дії; - забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; -зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Водночас не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5 частини третьої статті 151 КАС України).

При цьому, заходи забезпечення позову повинні визначатись з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Оцінюючи доводи заявника щодо бажаного для нього способу забезпечення майбутнього адміністративного позову суд керується такими мотивами:

ОСОБА_1 не надав суду належних та достатніх доказів того, що існує будь-яка загроза його охоронюваним законом правам та не назвав прав, які планує захищати у судовому порядку, адже призов особи на військову службу за мобілізацією є виконанням цією особою конституційного обов`язку захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а відстрочка від призову є відтермінуванням виконання цього обов`язку (за наявності визначених законом підстав), а не «правом» особи.

ОСОБА_1 не додав до заяви доказів того, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вживає заходів для призову заявника на військову службу за мобілізацією (напр., викликав повісткою для проходження ВЛК, для призову тощо), тому твердження ОСОБА_1 на четвертий рік дії правового режиму загальної мобілізації про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду за його позовом є голослівним (нічим не підтвердженим).

Більше того, у випадку підтвердження обґрунтованості позовних вимог (вирішується за наслідками розгляду спору по суті) щодо рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 за заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не означає автоматичного призову заявника на військову службу та набуття ним статусу військовослужбовця. Набуттю заявником цього статусу передує низка юридично значимих дій/рішень, щонайменше (1) виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , (2) проходження ВЛК та визнання особи придатною до проходження військової служби, (3) прийняття керівником РТЦК та СП рішення про призов особи на військову службу з огляду на доцільність прийняття такого рішення (з урахуванням військово-облікової спеціальності особи, віку, стану здоров`я тощо) та скерування до військової частини, (4) прийняття командиром військової частини рішення про зарахування особи до списків особового складу.

Отже, заборона призову особи на військову службу можлива шляхом зупинення дії рішення про призов особи за мобілізацією за умови, що таке буде прийняте. За таких обставин забезпечення позову щодо рішення відповідача за заявою про надання особі відстрочки шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_5 вчиняти дії щодо призову на військову службу в принципі не допускається на підставі норми пункту 5 частини третьої статті 151 КАС України.

Отже, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

З огляду на висновок суду по суті заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову витрати на сплату судового збору за подання цієї заяви слід покласти на заявника.

Керуючись ст.ст. 132, 143, 150, 151, 154, 248, 256, 294, 295 суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 31.03.2025 (вх.№29718 від 08.04.2025) про забезпечення позову до ІНФОРМАЦІЯ_5 про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій.

Судовий збір, сплачений за подання заяви про забезпечення позову в сумі 908 грн. відповідно до квитанції від 02.04.2025, покласти на заявника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дати складення ухвали.

Суддя Москаль Р.М.