Справа № 560/9848/24
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 квітня 2025 року

м. Київ

справа №560/9848/24

адміністративне провадження № К/990/13791/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2025 року у справі №560/9848/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати рішення від 13.05.2024 №43, видане відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про неможливість призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправним та скасувати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи (трудової діяльності) з 27.08.1982 по 11.08.1984, з 08.10.1984 по 23.04.1994 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , з 15.03.1995 по 31.12.2003 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 , період отримання допомоги по безробіттю з 21.10.2008 по 07.07.2009 згідно трудової книжки НОМЕР_3 , періоди роботи з січня 1995 року по 31 грудня 2003 року в КСП «Червона Зірка» згідно довідки ТОВ «Волочиськ - Агро» від 13.03.2024 №48, з березня 1995 року по грудень 2000 року згідно довідки про заробітну плату ТОВ «Волочиськ - Агро» від 13.03.2024 №49, з березня 1987 року по грудень 1993 року згідно довідки про заробітну плату ВП «Волочиський машинобудівний завод» ПАТ «Мотор Січ» від 27.03.2024 №170 і призначити пенсію за віком з часу подачі заяви.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.05.2024 року №43, в частині не зарахування спірного періоду роботи з 15.03.1995 по 31.12.2003 та з 21.10.2008 по 07.07.2009.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 15.03.1995 по 31.12.2003, згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 та з 21.10.2008 по 07.07.2009, згідно трудової книжки НОМЕР_3 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції (рішення якого залишено без змін судом апеляційної інстанції) задовольняючи частково позов, виходив з того, що період роботи з 15.03.1995 по 31.12.2003 та з 21.10.2008 по 07.07.2009 має бути зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 .

Щодо періодів з 01.09.1981 по 17.07.1982 з 27.08.1982 по 11.09.1984, з 12.09.1984 по 12.09.1984, з 08.10.1984 по 23.04.1994, з 24.07.1994 по 24.04.1995, з 01.01.1999 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 13.10.2008, з 08.07.2009 по 31.03.2024, суд зазначив, що вказані періоди зараховано позивачці до страхового стажу та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.06.2024 року № 43 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 06.05.2024, тому право позивачки в цій частині не порушене, у зв`язку з чим, в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

Не погодившись з вказаними судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2025 року у справі №560/9848/24, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з наступного.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Втім, зміст доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, оскільки скаржник не обґрунтував у чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Таким чином, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, установлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Із огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2025 року у справі №560/9848/24.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала у спосіб її надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді Н. В. Коваленко

А. І. Рибачук