Справа № 160/17075/24
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 квітня 2025 року

м. Київ

справа №160/17075/24

адміністративне провадження №К/990/12866/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2025 у справі № 160/17075/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язати відповідача перерахувати з 08.05.2014 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 із зарахуванням до стажу у подвійному розмірі періодів навчання з 01.09.1979 по 03.05.1982, з 31.07.1982 по 27.06.1983, проходження служби в Радянській Армії з 05.11.1983 по 20.11.1985, а також періодів роботи з 27.12.2008 по 31.12.2008, з 29.12.2009 по 31.12.2009, з 10.12.2010 по 31.12.2010, з 15.12.2011 по 31.12.2011, з 28.11.2012 по 31.12.2012, з 21.11.2013 по 31.12.2013, з 20.01.2016 по 30.04.2016, з 29.11.2016 по 31.12.2016, з 07.12.2017 по 31.12.2017, з 28.03.2018 по 31.03.2018, з 25.12.2018 по 31.12.2018, з 24.12.2019 по 31.12.2019, з 24.03.2020 по 31.03.2020, з 21.12.2020 по 31.12.2020, з 18.11.2021 по 31.12.2021, з 06.03.2022 по 31.03.2022;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 з 08.05.2024 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2021-2023 роки) в розмірі 13 559,41 грн та із зарахуванням до стажу за Списком № 1 у подвійному розмірі періодів навчання з 01.09.1979 по 03.05.1982, з 31.07.1982 по 27.06.1983, проходження служби в Радянській Армії з 05.11.1983 по 20.11.1985, а також періодів роботи з 27.12.2008 по 31.12.2008, з 29.12.2009 по 31.12.2009, з 10.12.2010 по 31.12.2010, з 15.12.2011 по 31.12.2011, з 28.11.2012 по 31.12.2012, з 21.11.2013 по 31.12.2013, з 20.01.2016 по 30.04.2016, з 29.11.2016 по 31.12.2016, з 07.12.2017 по 31.12.2017, з 28.03.2018 по 31.03.2018, з 25.12.2018 по 31.12.2018, з 24.12.2019 по 31.12.2019, з 24.03.2020 по 31.03.2020, з 21.12.2020 по 31.12.2020, з 18.11.2021 по 31.12.2021, з 06.03.2022 по 31.03.2022.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди навчання з 01.09.1979 по 03.05.1982, з 31.07.1982 по 27.06.1983, проходження служби в Радянській Армії з 05.11.1983 по 20.11.1985, а також періодів роботи з 27.12.2008 по 31.12.2008, з 29.12.2009 по 31.12.2009, з 10.12.2010 по 31.12.2010, з 15.12.2011 по 31.12.2011, з 28.11.2012 по 31.12.2012, з 21.11.2013 по 31.12.2013, з 20.01.2016 по 30.04.2016, з 29.11.2016 по 31.12.2016, з 07.12.2017 по 31.12.2017 року, з 28.03.2018 року 31.03.2018 року, з 25.12.2018 року по 31.12.2018, з 24.12.2019 по 31.12.2019, з 24.03.2020 по 31.03.2020, з 21.12.2020 по 31.12.2020, з 18.11.2021 по 31.12.2021, з 06.03.2022 по 31.03.2022 та здійснити з 08.05.2014 перерахунок пенсії ОСОБА_1

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2025 апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог скасовано та прийнято нове рішення, яким зазначені позовні вимоги задоволено; в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 залишено без змін.

26.03.2025 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2025 у справі №160/17075/24, з підстави визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 КАС України, частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Касаційна скарга подана з підстав, передбачених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

При цьому, у частині п`ятій статті 328 КАС України міститься перелік випадків, за яких судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Так, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Спір, який виник у цій справі розглядався судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. Водночас, вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність в цьому випадку обставини, наведеної у підпункті «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Як було зазначено вище, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. При цьому, виключно у випадках наведених у пунктах 1- 4 наведеної вище норми процесуального Закону.

Скаржник, обґрунтовуючи право на подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, посилається на те, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновків щодо застосування положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 22.10.2024 у справі № 300/5450/23 щодо права осіб, яким була раніше призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статі 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» на призначення пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку), відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за цієї призначенням пенсії.

Отже, наведені відповідачем доводи щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права вказують на наявність обставини, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених скаржником на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, а також для забезпечення сталості та єдності судової практики.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2025 у справі № 160/17075/24.

Витребувати із Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №500/1216/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали, в порядку встановленому статтею 251 КАС України.

Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Н.В. Коваленко,

Судді Верховного Суду

відкрити провадження/допуск справи до провадження