Справа № 346/117/25
Суддя: Яремин М. П.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/117/25
Провадження № 2-а/346/30/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Урбанович І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою від 29.12.2024 року серії ЕНА №3754642 її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В даній постанові вказано, що 29.12.2024 року о 21:22 год. в м. Івано-Франківськ, по вул. Миколайчука, 2, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконала вимогу дорожнього знаку 4.2 Рух праворуч , здійснивши рух ліворуч, чим порушила п. 8.4 г ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 ПДР України.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що вказаного дня близько 21:20 год. в м. Івано-Франківськ, по вул. Миколайчука, в темну пору доби та за сильного туману вона керувала транспортним засобом марки BMW X-6 , номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 20-30 км/год. Будь-яких попереджувальних, забороняючих, наказових чи знаків пріоритету вона не бачила, а під час руху була зупинена працівниками поліції, які, нічого не пояснивши та не пред`явивши жодних доказів правопорушення, склали відносно неї постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП. Вказує, що жодних вимог ПДР України вона не порушувала, розгляд справи на місці не проводився, їй не було роз`яснено її процесуальних прав, зокрема, право заперечувати правопорушення, заявляти клопотання, подавати докази, скористатися правовою допомогою. До постанови не долучено відеозаписи з бодікамер працівників поліції, тобто відповідачем не надано жодних доказів вчинення нею правопорушення, зокрема, невиконання нею вимог дорожнього знаку 4.2 Рух праворуч та здійснення руху ліворуч, в саме порушення п.8.4 «г» ПДР України. Тому позивач просить скасувати оскаржувану постанову.

Позивач в судове засідання не з`явився, 07.04.2025 року його представник, адвокат Курко В.М. подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити в його та позивача відсутності, позовні вимоги задовольнити ( а.с. 54-55 ).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 22.01.2025 року представник відповідача Коритко І.Б. через систему Електронний суд подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що 29.12.2024 року близько 21:22 год. зафіксоване невиконання автомобілем марки BMW X-6 , номерний знак НОМЕР_1 , вимог дорожнього знаку 4.2 Рух праворуч , здійснивши рух ліворуч, чим порушила п. 8.4 г ПДР України. Після зупинки транспортного засобу, інспектор, підійшовши до водія, представився, проінформував водія про причину зупинки та пред`явив законну вимогу про пред`явлення водієм документів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 8.4 г ПДР України, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем після розгляду справи винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3754642 від 29.12.2024 року з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 340 грн. Відповідно до Схеми організації дорожнього руху по вул. Миколайчука в м. Івано-Франківськ виїжджаючи із заїзду до ТЦ Епіцентр на вул. Миколайчука, встановлений дорожній знак 4.2 Рух праворуч , який є наказовим та дозволяє рух тільки праворуч. Однак, виїжджаючи із заїзду до ТЦ Епіцентр , позивач не виконала вимогу дорожнього знаку, здійснивши рух ліворуч в сторону вул. Івасюка, при цьому перетнувши дорожню розмітку 1.3 ПДР України. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечувала факт вчинення нею адміністративного правопорушення, що також підтверджується відеозаписом із портативного відеорєстратора. Тому представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити, а розгляд справи проводити в її відсутності (а.с.26-30).

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч.4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3754642 від 29.12.2024 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. В цій постанові вказано, що 29.12.2024 року о 21:22 год. в м. Івано-Франківськ, по вул. Миколайчука, 2, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки BMW X-6 , номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 4.2 Рух праворуч , здійснивши рух ліворуч, чим порушила п. 8.4 г ПДР України (порушення вимог наказових знаків (а.с.9-10)).

З долученої до відзиву Схеми організації дорожнього руху по вул. Миколайчука в м. Івано-Франківськ вбачається, що, зокрема, із заїзду до ТЦ Епіцентр в напрямку вул. Миколайчука встановлений дорожній знак, який є наказовим, - 4.2 Рух праворуч , ( а.с. 32 ).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 8.4 «г» ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, наказові знаки, які показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження

Відповідно до Правил дорожнього руху, до наказових знаків віднесено знак 4.2 «Рух праворуч», який дозволяє рух лише праворуч. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Його дія поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений.

Як встановлено ч. 1, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 3 ст. 77 КАС України передбачено, що докази до суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд звертає увагу, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Лише фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом у справі.

Враховуючи вимоги ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до правил ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та притягнення останню до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУПАП. Відповідачем в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення надано відео з нагрудної камери працівника поліції, однак, під час його дослідження, встановлено, що на ньому відображено як працівники поліції шляхом подачі звукового сигналу зупинили транспортний засіб, в якому перебувала ОСОБА_1 , встановлення її особи, повідомлення про вчинення нею адміністративного правопорушення ( не виконання вимог дорожнього знаку 4.2 Рух праворуч ) та оформлення відносно неї оскаржуваної постанови, вручення їй її копії. Інших доказів на підтвердження того, що під час керування автомобілем позивач не виконала вимоги дорожнього знаку 4.2 Рух праворуч не надано.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідачем вказаний обов"язок не виконано і не спростовано доводів позивача про неправомірність винесення оскаржуваної постанови.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її кори

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, та ст.ст. 247, 245, 251, 280, 287, 288 КУпАП, керуючись ст.ст. 12, 19-20, 72-77, ч. 4 ст. 229, ст.ст. 244-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3754642 від 29.12.2024 року, винесену інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Гірним Назарієм Ігоровичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , уродженка, жителька та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, 76494, с. Микитинці, вул. Юності, 23, Івано-Франківської області, .

Повний текст рішення складено 09 квітня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.