Справа № 607/7190/25
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08.04.2025 Справа №607/7190/25 Провадження №2-аз/607/3/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кантелюка Томаша-Теодора Юрійовича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Кантелюк Т.-Т.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №61/159 по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Крім того, представник ОСОБА_1 адвокат Кантелюк Т.-Т.Ю. подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 звертати до примусового виконання до органів Державної виконавчої служби постанову №61/159 від 25.03.2025 року відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у справі про адміністративне правопорушення, щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., до набрання законної сили судовим рішенням у справі про скарження даної постанови. В обґрунтування заявлених вимог, представник ОСОБА_1 адвокат Кантелюк Т.-Т.Ю. вказує на те, що, оскільки, оскаржувана постанова є виконавчим документом, на даний час, існує реальна можливість пред`явлення її до виконання, відкриття виконавчого провадження та здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання постанови. Пред`явлення до виконання оскаржуваної постанови до органів виконавчої служби, матиме негативний вплив на майновий стан позивача, дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача у вигляді блокування рахунків, внесення до Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У відповідності до положень ч. 1 та 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд, може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 4 ст. 154 КАС України).

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного вбачається, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.235 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211).

Отже, відповідач уповноважений вчинити дії щодо примусового виконання оскаржуваного рішення, що, в свою чергу, свідчить про те, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

На даний час, відсутні відомості щодо звернення відповідачем до виконання постанови №61/159 по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., відтак, суд вважає, що достатнім, допустимим і належним способом, який дозволить зберегти існуюче становище до звершення розгляду справи по суті позовних вимог, є вжиття заходів забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення спірного виконавчого документу, у разі надходження його для примусового виконання.

При цьому вжиття заходів забезпечення позову є своєчасним, відповідає предмету позову, а також є співмірним із заявленими вимогами, необхідним і достатнім для забезпечення виконання судового рішення, водночас їх невжиття може ускладнити ефективний захист прав позивача, призвести до заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

За таких обставин, суд вбачає підстави для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Частиною 8 статті 154 КАС України визначено, що ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 6-9, 4-12, 150-154, 166, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) адвоката Кантелюка Томаша-Теодора Юрійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі постанови №61/159 по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., у разі надходження виконавчого документу для примусового виконання до органів державної виконавчої служби або приватного виконавця, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №607/7190/25.

Для організації виконання копію ухвали направити у Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Тернопіль вул. Кн. Острозького, 14, 46025) та ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ).

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. В. Ромазан