Справа № 120/7697/24
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 квітня 2025 р. Справа № 120/7697/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 звернулася її представниця до Міністерства оборони України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представниця позивачки зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув син ОСОБА_1 військовослужбовець старший сержант ОСОБА_2 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 293 від 06 травня 2022 року, виданого КП ДОКЛ ім. Мечнікова, причина смерті ОСОБА_2 визначена як "ушкодження внаслідок воєнних дій, серцево-судинна недостатність, ушкодження внаслідок воєнних дій від вибухів та осколків".

Згідно з висновком Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України № 2173 від 26 грудня 2022 травми, причина смерті ОСОБА_2 "ТАК, пов`язана з проходженням військової служби".

Не погодившись із вищезазначеним висновком Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом щодо його скасування.

Як зазначає представниця позивачки далі, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі № 120/1992/23 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Цим рішенням зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України переглянути причинний зв`язок травми та причини смерті ОСОБА_2 , відображений у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2173 від 26 грудня 2022 року.

На виконання згадуваного вище судового рішення Центральною військово-лікарською комісією по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, прийнято рішення у формі витягу з протоколу засідання від 10 серпня 2023 року № 2573, яким постанову ВЛК Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 26 грудня 2022 року № 2173 відмінено. При цьому цим же витягом одночасно встановлено, що травми та причина смерті ОСОБА_2 "ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини".

Тобто, як вказує представниця позивачки, рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, оформленого у формі витягу з протоколу засідання від 10 серпня 2023 року № 2573, фактично змінено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 .

З огляду на викладене позивачка через ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до Міністерства оборони України із заявою про призначення доплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_2 , смерть якого пов`язана із захистом Батьківщини, посилаючись на те, що причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 було змінено.

У відповідь на заяву позивачки Головне управління соціальної підтримки Міністерства оборони України листом від 29 квітня 2024 року вих. № 220/13/Вих3ВГ/3885 ОСОБА_1 повідомлено про те, що комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянуто подані документи та протоколом № 8/в (2024) відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги. Така відмова обґрунтована тим, що матері та дочці загиблого ОСОБА_2 20 січня 2023 року та 24 березня 2023 року призначено і виплачено одноразову грошову допомогу відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 09 травня 2022 року та витягу з протоколу засідання ЦВЛК від 26 грудня 2022 року № 2173 в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1240500 гривень. Одночасно у листі зазначено, що зміна причинного зв`язку смерті не є підставою для здійснення доплати одноразової грошової допомоги, оскільки чинним законодавством не передбачено здійснення доплати одноразової грошової допомоги. Враховуючи те, що грошову допомогу було призначено та виплачено у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, підстав для здійснення перерахунку такої допомоги у зв`язку із зміною причинного зв`язку смерті немає.

Представниця позивачки із такими діями відповідача не погоджується, у зв`язку із чим звернулася до суду з цим позовом з вимогою зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням вже виплачених сум такої допомоги.

Ухвалою від 17 червня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

02 липня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер військовослужбовець ОСОБА_2 . Згідно з витягом з протоколу Центральної військово-лікарської комісії від 26 грудня 2022 року № 2173 причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 встановлено "Травма та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби". У зв`язку з викладеним 24 січня 2023 року та 24 березня 2023 року матері та дочці ОСОБА_2 призначено і виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022 рік), в сумі 1 240 500 гривень. 10 серпня 2023 року витягом з протоколу Центральної військово-лікарської комісії № 2573 постанову про причинний зв`язок смерті від 26 грудня 2022 року № 2173 відмінено та встановлено новий причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 "Травма та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини". 10 квітня 2024 року витягом з протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, № 8/в відмовлено матері та дочці ОСОБА_2 у перерахунку одноразової грошової допомоги, оскільки зміна причинного зв`язку смерті не є підставою для здійснення доплати одноразової грошової допомоги, адже чинним законодавством не передбачено здійснення доплати одноразової грошової допомоги.

Окремо представник відповідача зазначив, що інформацією, наданою Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України, підтверджується те, що відповідно до акту службового розслідування за фактом смерті ОСОБА_2 , складеного військовою частиною НОМЕР_2 , причиною смерті є дорожньо-транспортна пригода. Також в цьому акті зазначено (дослівно): "Неправомірні дії головного сержанта-командира 1 відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_2 полягають у тому, що 04 травня 2022 року він без дозволу командира покинув гарнізон військової частини НОМЕР_2 , отже без поважних причини був відсутній на військовій службі та самоусунувся від виконання своїх службових обов`язків, у зв`язку з чим порушив статтю 216 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, так як виїзд військовослужбовців строкової військової служби за межі гарнізону (за винятком випадків відбуття у відпустку або відрядження) забороняється. У зв`язку із цим в його діях вбачається ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення". Представник відповідача зауважує, що у постанові про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2022 року зазначено (дослівно) "у сукупності обставин та причин, які встановлені у ході проведення досудового розслідування, а саме те, що смерть ОСОБА_2 та отримання тілесних ушкоджень іншими пасажирами автомобіля настала виключно через вину водія ОСОБА_2 , у діях якого встановлено невідповідність пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, керуючись статтями 40, частиною 1 пункту 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України. Таким чином, в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 та статті 122 КУпАП".

Як зазначив представник відповідача далі, відповідно до пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, причинний зв`язок у формулюванні "Поранення (контузія, травма, каліцтво), Так, пов`язане із захистом Батьківщини" не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення. Відповідно до пункту 21.30 Положення постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), що зумовило безпосередню, основну причину смерті, приймається в одному із формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II цього Положення, з обов`язковим додаванням перед словом "Так" або "Ні" слів "яке призвело до смерті, та причина смерті". Зважаючи на викладене, представник відповідача вважає, що причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 не може бути пов`язаним із захистом Батьківщини, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

05 липня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій йдеться про те, що пунктом 2 постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" передбачена виплата одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 гривень сім`ям осіб, які загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Представниця позивачки наголошує на тому, що законодавцем прямо передбачено зв`язок загибелі із захистом Батьківщини, а єдиним органом, уповноваженим на здійснення військово-лікарської експертизи з метою, зокрема, встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовців, є військово-лікарські комісії. При цьому відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Як зазначає представниця позивачки далі, 10 серпня 2023 року витягом з протоколу Центральної військово-лікарської комісії № 2573 постанову про причинний зв`язок смерті від 26 грудня 2022 року № 2173 відмінено та встановлено новий причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 "Травма та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини", а тому ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина ОСОБА_2 .

Щодо зазначення відповідачем про те, що причиною смерті ОСОБА_2 є не загибель або травма, отримана під час захисту Батьківщини, а дорожньо-транспортна пригода, до того ж під час самовільного залишення гарнізону, то представниця позивачки зазначила, що обставини загибелі ОСОБА_2 не є предметом даного судового розгляду, а тому не можуть використовуватись відповідачем як аргумент проти задоволення позову в рамках викладених позовних вимог. Окрім цього, представниця позивачки вказала, що відповідачем до відзиву на позовну заяву не долучено жодного доказу, який би підтверджував наведені представником відповідача у такому відзиві обставини.

Ухвалою від 22 січня 2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином засвідчену копію рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги компенсаційних сум, що оформлене у протоколом від 19 квітня 2024 року № 8/в (2024).

На виконання вимог ухвали суду від 22 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 29 січня 2025 року надав витребуваний судом доказ.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Як слідує із наявного в матеріалах справи витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, каліцтв від 26 грудня 2022 року № 2173, травми та причина смерті ОСОБА_2 "Так, пов`язані з проходженням військової служби".

Не погодившись із таким рішенням військово-лікарської комісії, ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі № 120/1992/23 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Цим рішенням зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України переглянути причинний зв`язок травми та причини смерті ОСОБА_2 , відображений у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2173 від 26 грудня 2022 року.

Витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 10 серпня 2023 року № 2573 постанову військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, каліцтв від 26 грудня 2022 року № 2173 відмінено. Цією постановою встановлено, що травми та причина смерті ОСОБА_2 "Так, пов`язані із захистом Батьківщини".

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася на "Гарячу лінію Міністерства оборони України" з усною заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

У відповідь на вказане звернення Головне управління соціальної підтримки Міністерства оборони України листом від 29 квітня 2024 року вих. № 220/13/ВихЗВГ/3885 повідомило заявницю про те, що комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (протокол від 20 січня 2023 року № 2/975) прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги матері померлого внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби, старшого сержанта ОСОБА_2 в сумі 620 250 гривень. Призначені кошти в 2023 році перераховані в повному обсязі на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшого спрямування їх на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Одночасно заявницю проінформовано, що до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України з ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов комплект документів для призначення доплати одноразової грошової допомоги матері померлого ОСОБА_2 , оскільки згідно з витягом з протоколу військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 10 серпня 2023 року № 2573 відмінено причинний зв`язок смерті внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби, та встановлено новий причинний зв`язок смерті внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

19 квітня 2024 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянуто подані документи та протоколом № 8/в відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги матері та дочці загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , оскільки зміна причинного зв`язку смерті не є підставою для здійснення доплати одноразової грошової допомоги, адже чинним законодавством не передбачено здійснення доплати одноразової грошової допомоги у разі зміни причинного зв`язку смерті (передбачено у разі зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідност). Враховуючи викладене, комісія дійшла висновку, що підстави для здійснення перерахунку розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною причинного зв`язку смерті відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з частинами 1, 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XIІ (надалі - Закон № 2011-XIІ; в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону № 2011-XII було передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 16-1 Закону № 2011-XII передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Законом України № 3515-ІХ від 09 грудня 2023 року внесено зміни до статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ та викладено в такій редакції:

"1. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

2. За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.

Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.

3. У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.

4. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

вдова (вдівець);

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до статті 16-2 Закону № 2011-XII (в редакції Закону № 3621-IX від 21 березня 2024 року, № 3633-IX від 11 квітня 2024 року, чинних на день прийняття рішення про відмову у доплаті одноразової грошової допомоги (19 квітня 2024 року) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;

500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого:

розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень;

розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, визначається відповідно до абзацу другого підпункту "а" пункту 1 цієї статті.

розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі - Постанова № 168).

Пунктом 2 Постанови № 168 (в редакції, чинній на момент прийняття рішення про відмову у доплаті одноразової грошової допомоги (19 квітня 2024 року) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону № 2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абзац 1 пункту 2).

Абзацами 2 - 4 пункту 2 Постанови № 168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

На виконання вимог Закону № 2011-XII постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Спірним у цій справі є правомірність відмови у виплаті одноразової грошової допомоги матері загиблого (померлого) військовослужбовця і пов`язаність його смерті із захистом Батьківщини.

Так, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України (частина 3 статті 16 Закону № 2011-XII).

Так, суд установив, що старший сержант ОСОБА_2 під час проходження військової служби помер на території Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09 травня 2022 року.

Витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, каліцтв від 26 грудня 2022 року № 2173, травми та причина смерті ОСОБА_2 встановлено як "Так, пов`язані з проходженням військової служби".

Проте рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі № 120/1992/23 Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України зобов`язано переглянути причинний зв`язок травми та причини смерті ОСОБА_2 , відображений у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2173 від 26 грудня 2022 року.

Витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 10 серпня 2023 року № 2573 підтверджується те, що постанову військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, каліцтв від 26 грудня 2022 року № 2173 відмінено. Цією постановою встановлено, що травми та причина смерті ОСОБА_2 "Так, пов`язані із захистом Батьківщини".

В контексті встановлених у цій справі обставин суд погоджується із аргументами представниці позивачки про те, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі її сина, військовослужбовця старшого сержанта ОСОБА_2 під час дії воєнного стану відповідно до пункту 2 постанови № 168 у розмірі 15 000 000 гривень з огляду на те, що його травма ти причини смерті (загибелі) пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджується витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 10 серпня 2023 року № 2573.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що зміна причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 не може бути підставою для здійснення доплати одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця під час захисту Батьківщини, оскільки невірне первинне визначення військово-лікарською комісією причинного зв`язку отриманих військовослужбовцем травм та його смерті не може позбавляти членів сім`ї такого військовослужбовця на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі, що передбачений пунктом 2 Постанови № 168.

Відтак суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивачка має право лише на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-XII, тобто у 500-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в сумі 1 240 500 гривень, що було повністю виконано Міністерством оборони України, а тому, на переконання суду, відповідач має призначити позивачці одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000 гривень з урахуванням вже виплачених сум допомоги.

Посилання представника відповідача на те, що 04 травня 2022 року ОСОБА_2 без дозволу командира покинув гарнізон військової частини НОМЕР_2 та без поважних причини був відсутній на військовій службі, а також на те, що смерть ОСОБА_2 настала виключно з його вини внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 16-4 Закону № 2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Одноразова грошова допомога не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи, за рішенням суду, яке набрало законної сили (частина 2 статті 16-4 Закону № 2011-XII).

Відтак підстави для невиплати членам сім`ї загиблого військовослужбовця одноразової грошової допомоги чітко регламентовані та передбачені згадуваними вище приписами статті 16-4 Закону № 2011-XII, і жодна з таких підстав в оскаржуваному у цій справі рішенні не наведена.

При цьому, сам по собі висновок службового розслідування не може встановлювати в діях особи факт вчинення кримінального або адміністративного правопорушення, позаяк таке встановлюється відповідною постановою або вироком суду.

Водночас жодних доказів, які б підтверджували вчинення військовослужбовцем ОСОБА_2 кримінального чи адміністративного правопорушення, або ж наявності інших передбачених законом підстав для невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідачем до відзиву на позовну заяву не долучено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, що оформлено у вигляді протоколу від 19 квітня 2024 року № 8/в, в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що суд дійшов висновку щодо протиправності рішення відповідача про відмову в призначенні позивачці одноразової грошової допомоги, а тому з метою ефективного захисту її прав та інтересів задоволенню підлягає також і позовна вимога щодо зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як члену сім`ї загиблого старшого сержанта ОСОБА_2 , пов`язаної із захистом Батьківщини, відповідно до пункту 2 Постанови № 168.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані представницею позивачки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується квитанцією від 11 червня 2024 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене у вигляді протоколу від 19 квітня 2024 року № 8/в, в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 15000000 гривень та здійснити виплату такої допомоги з урахуванням вже виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 )

Відповідач: Міністерство оборони України (місцезнаходження: АДРЕСА_2; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_5)

Рішення суду в повному обсязі складено 10.04.2025

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович