Справа № 560/19748/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

09 квітня 2025 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

Позивач звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 27.08.1984-05.07.1986 р.р., 20.06.1989-27.12.1989 р.р., 28.12.1989-31.12.2001 р.р., 12.04.2002-01.05.2002 р.р., 25.04.2007-18.04.2008 р.р., періоди догляду за дітьми на підставі трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 23.05.1983 р., архівної довідки № 1525 від 15.10.2024 р., і призначити та виплатити ОСОБА_1 з 25.11.2024 року пенсію по віку згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9.07.2003 року № 1058-IV.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.04.2025 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії вирішено задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 22 від 29.11.2024 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, періоди трудової діяльності відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 23 травня 1983 року, видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та час догляду за дітьми до трьох років на підставі свідоцтв про народження дітей від 10.06.1985 серії НОМЕР_2 , від 28.04.1993 серії НОМЕР_3 . В решті позовних вимог відмовити. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 984 (дев`ятсот вісімдесят чотири) грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідно до ч.1 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази.

Разом з тим, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Водночас додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Додаткове рішення не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмета спору.

Суд встановив, що при ухваленні рішення у цій справі не вирішено позовну вимогу про призначення та виплату ОСОБА_1 з 25.11.2024 року пенсії по віку згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9.07.2003 року № 1058-IV, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає та враховує наступне.

Так, в ході розгляду справи №560/19748/24 суд дійшов висновків про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 22 від 29.11.2024 року щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 27.08.1984-05.07.1986 р.р., 20.06.1989-27.12.1989 р.р., 28.12.1989-31.12.2001 р.р., 12.04.2002-01.05.2002 р.р., 25.04.2007-18.04.2008 р.р., періоди догляду за дітьми на підставі трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 23.05.1983 р., архівної довідки № 1525 від 15.10.2024 р.

Вирішуючи позовну вимогу про призначення та виплату ОСОБА_1 з 25.11.2024 року пенсії по віку згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9.07.2003 року № 1058-IV, суд враховує, що приймаючи рішення № 22 від 29.11.2024 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надало належної правової оцінки документам, які підтверджують трудовий стаж позивача, у зв`язку з чим зробило передчасний висновок про неможливість зарахування позивачу до страхового стажу періодів її роботи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у межах спірних правовідносин адміністративним судом не здійснюється призначення пенсії, а перевіряється виключно законність рішення органу пенсійного фонду про відмову в призначенні пенсії, за наслідками чого суд може визнати протиправними такі рішення, дії чи бездіяльність, а як наслідок - зобов`язати вчинити певні дії.

Слід звернути увагу, що функції органів Пенсійного фонду України щодо обчислення страхового стажу особи та призначення пенсії відносяться до виключної компетенції відповідача.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не було надано належної оцінки в оскаржуваному рішенні відомостям про страховий стаж позивача, що позбавляє можливість суду здійснити контроль дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та прийняти рішення зобов`язального характеру про призначення пенсії за віком. Протилежний підхід призведе до втручання в дискреційні повноваження відповідача.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України, зокрема здійснювати розрахунок страхового стажу та нарахування пенсії.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що оскільки процедура вирішення питання про призначення пенсії не закінчена, суд не може обрати спосіб захисту визначений позивачем, тому вказана позовна вимога підлягає частковому задоволенню.

З огляду на те, що відповідачем неналежним чином розглянуто заяву позивача про призначення пенсії, дії зобов`язального характеру щодо повторного розгляду заяви про призначення пенсії за віком має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, який вирішував це питання, тобто Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 травня 2024 року у справі №460/38580/22.

Отже, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.11.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9.07.2003 року № 1058-IV.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове судове рішення у справі №560/19748/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.11.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9.07.2003 року № 1058-IV.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053 , код ЄДРПОУ - 42098368) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)
Третя особа:

Головуючий суддя В.К. Блонський