Справа № 420/29219/23
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

08 квітня 2025 року

м. Київ

справа №420/29219/23

адміністративне провадження № К/990/12579/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М, перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 у справі №420/29219/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила:

- визнати незаконною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії з 01.12.2021 по 25.08.2023 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 обчислення та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії по дату її фактичного отримання наростаючим підсумком у розмірі 83649, 75 грн. по дату її фактичного отримання (25.08.2023), відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії за період з 01.12.2021 по 31.07.2023 суми недоотриманої пенсії (141 783,00 грн.).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених законом термінів виплати донарахованої за період з 01.12.2021 по 31.07.2023 в розмірі 141 783,00 грн, обраховуючи суму компенсації за період затримки виплати з 01.12.2021 по 24.08.2023 включно.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

За результатом апеляційного провадження, П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 16.04.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишив без задоволення.

12.02.2025 позивачка звернулась до суду з заявою про виправлення арифметичної помилки в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024.

П`ятий апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 25.02.2025 відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви про виправлення арифметичної помилки у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 25.03.2025 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій вона просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Згідно з частиною 3 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України , у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заява про виправлення арифметичної помилки у судовому рішенні мотивована тим, що в мотивувальній частині постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі № 420/29219/23 судом зазначено: «В свою чергу, позивач загальну суму заборгованості, станом на кожний послідуючий місяць, починаючи з січня 2021 року, помножує на величину приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100, що не відповідає приписам Порядку № 159. Якщо ж погодитись із сумою компенсації, яку розрахувала позивач, то за спірний період заборгованість з пенсії повинна становити 1 562 716,50 грн, що не відповідає обставинам справи».

ОСОБА_1 з цього приводу звертає увагу, що нею у позовній заяві визначена і розрахована сума компенсації 83 649,75 грн, а не 1 562 716,50 грн.

Колегія суддів наголошує, що зазначена сума не є опискою, а є лише результатом математичних дій, які не відповідали б приписам Порядку №159 та саме тому не взяті до уваги при вирішенні справи.

Доводи заяви позивача стосовно того, що матеріали справи містить обґрунтований розрахунок компенсації, що складає 83 649,75 грн, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначеному розрахунку надана оцінка в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024, що вбачається з мотивувальної частини постанови.

Відповідно до частини 1 статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі необхідності суд може розглянути питання внесення виправлень у судове рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що у розумінні процесуального закону описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, тощо).

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на те, що зазначена сума не є опискою, а є лише результатом математичних дій, які не відповідали би приписам Порядку № 159 та саме тому не взяті до уваги при вирішенні справи.

Також, суд апеляційної інстанції, при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшов висновку, що доводи заяви ОСОБА_1 зводяться до незгоди з результатами розгляду П`ятим апеляційним адміністративним судом цієї справи, що не може вирішуватись шляхом виправлення описок чи арифметичних помилок, а може бути підставою для оскарження постанови в касаційному порядку.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про виправлення описки у постанові суду апеляційної інстанції, правильно застосував положення статті 253 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 у справі №420/29219/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіВ.М. Шарапа Я.О. Берназюк С.М. Чиркін