Справа № 380/195/25
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 рокусправа № 380/195/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Андрея Митрополита, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: 29000, м.Хмельницький, вул.Герцена, 10, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №59 від 03.12.2024 про відмову у проведенні перерахунку, яким відмовлено у переведенні ОСОБА_1 із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 XII, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ її стаж роботи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посадах керівників та спеціалістів у органах держфінвідділу та органах податкової служби (інспекції, адміністрації) України (УРСР) за період з 01.06.1981 до 06.09.2017, а саме з:

01.06.1981 до 01.07.1990 в органах Держфінінспекції її територіальних органах зокрема з:

01.06.1981 на посаді ревізора-інспектора відділу держдоходів Львівського обласного фінвідділу;

21.10.1983 на посаді старшого економіста відділу держдоходів Львівського обласного фінвідділу;

18.03.1985 на посаді старшого економіста відділу держдоходів Львівського обласного фінансового управління ;

22.09.1988на посаді старшого податкового ревізора інспектора Червоноармійського райфінвідділу м.Львова ;

01.11.1989 на посаді податкового ревізора інспектора І категорії Червоно.армійського райфінвідділу м.Львова;

02.07.1990 до 14.06.1998 в Червоноармійського райфінвідділу ДПІ МФ УРСР та ДПІ (ДПА) у Личаківському районі, зокрема з:

02.07.1990 на посаді державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів кооперативних і громадських організацій ДПІ МФ УРСР Червоноармійського райфінвідділу м.Львова;

09.03.1993 на посаді головного державного податкового ревізора інспектора відділу оподаткування доходів кооперативних і громадських організацій ;

01.10.1993 на посаді головного державного податкового ревізора інспектора відділу аудиту юридичних осіб ДПІ у Личаківському районі м.Львова ;

15.08.1995 на посаді начальника відділу аудиту юридичних осіб ДПІ у Личаківському районі м.Львова;

26.11.1996 на посаді начальника відділу аудиту юридичних осіб ДПА у Личаківському районі м.Львова;

03.02.1997 на посаді начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб ДПА у Личаківському районі м.Львова ;

19.03.1998 на посаді начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб у ДПІ у Личаківському районі м.Львова.

15.06.1998 по 30.11.2005 в ДПА (ДПІ) у Галицькому районі мЛьвова, зокрема з:

15.06.1998 на посаді начальника відділу проведення документальних перевірок юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова ;

30.03.2000 на посаді заступника начальника інспекції - начальника управління організації документальних перевірок юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова;

01.02.2002 на посаді заступника начальника інспекції - начальника управління податкового аудиту та валютного контролю ДПА у Галицькому районі м.Львова;

11.04.2002 на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова;

01.09.2002 на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова ;

07.11.2005 на посаді начальника відділу податку на прибуток та інших податків і зборів (обов`язкових платежів) ДПА у Галицькому районі м.Львова;

14.11.2005 на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб ДПІ у Галицькому районі м.Львова;

01.12.2005 по 30.11.2009 в ДПІ у Залізничному районі м. Львова, зокрема з: 01.12.2005 на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб ДПІ у Залізничному районі м.Львова;

23.02.2007 на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Залізничному районі м.Львова.

З 01.12.2009 по 07.05.2012 в ДПІ у м.Львові та Спеціалізованій ДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові зокрема з:

01.12.2009 на посаді начальника управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у м.Львові;

22.12.2010 на посаді начальника управління податкового контролю юридичних осіб у Спеціалізовану ДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові ДПА України;

29.03.2012 на посаді заступника начальника відділу податкового супроводження підприємств торговельної галузі у Спеціалізовану ДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові ДПС України.

З 08.05.2012 по 02.02.2015 в ДПС у Львівській області , ГУ Міндоходів у Львівській області зокрема:

08.05.2012 на посаді заступника начальника управління податкового контролю у ДПС у Львівській області ДПС України;

05.06.2013на посаді начальника управління податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Львівській області.

З 03.02.2015 по 06.09.2017 в ДПІ у Пустомитівському районі та Пустомитівському відділенні Галицької об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Львівській області зокрема з:

03.02.2015 на посаді заступника начальника ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області;

21.06.2016 на посаді заступника начальника - начальника Пустомитівського відділення Галицької об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Львівській області;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 та п.12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-УІІІ з 26.11.2024 для розрахунку даної пенсії врахувати подані нею довідки, зокрема:

довідку №123-13-01-10-21 від 26.11.2024 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

довідку №124-13-01-10-21 від 26.11.2024 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної.

Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що з 2022року вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначила, що 26.11.2024 звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, який набув чинності 1 травня 2016 року. Згідно з пунктом 4.2 (ост. абзац) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій за принципом екстериторіальності її документи були скеровані на розгляд до ГУ ПФУ у Хмельницькій області, яким і було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №59 від 03.12.2024, мотивоване відсутністю необхідного стажу державної служби. Позивачка з таким рішенням не погоджується та вказує, що вона має страховий стаж понад 34роки, із них більше 20років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016, а відтак за нею збережено право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», п.п.10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу». Наведене і зумовило позивачку звернутись до суду з цимпозовом. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 10.01.2025 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що позивачка звернулася 26.11.2024 до Головного управління із заявою про перехід на пенсію згідно із Законом № 889. Порядком № 22-1 передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера. Заява позивачки від 26.11.2024 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області за принципом екстериторіальності, відповідно до Порядку № 22-1, та прийнято рішення від 03.12.2024 №59 про відмову в переході на інший вид пенсії згідно із Законом № 889. У спірних правовідносинах Головне управління лише виконало функції з прийняття заяви та документів про перерахунок пенсії. Безпосередній розгляд матеріалів, доданих до заяви позивача про перерахунок пенсії, обчислення стажу та прийняття акта владно-розпорядчого характеру (результат) у формі рішення здійснив відповідач-2. Головне управління, приймаючи заяву позивача про перерахунок пенсії, не допустило порушення заявленого права позивача на перерахунок пенсії та діяло відповідно до норм Порядку № 22-1. Додатково зазначає, що Головне управління є самостійною юридичною особою та не несе відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність інших територіальних органів Пенсійного фонду, а тому не є належним відповідачем у справі.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV). 26.11.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV, на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» з у рахуванням довідок про заробітну плату від 26.11.2024 №123-13-01-10-21, №123-13-01-10-21, виданих Головним управлінням ДПС у Львівській області. Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. За принципом екстериторіальності було визначено орган для розгляду вказаної заяви: Головне управління пенсійного фонду України у Хмельницькій області. Відповідач звертає увагу, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону 889 передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Стаж роботи позивача на посадах віднесених до відповідних категорії посад державних службовців складає 9 років 7 місяців 27днів. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 03.12.2024 №92 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, оскільки у неї немає як 10-річного, так і 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача. Головним управлінням проведено розрахунок стажу позивачу згідно з вимог чинного законодавства. На думку відповідача, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки у позивачки відсутній необхідний стаж (20 років) для призначення пенсії відповідно до Закону №889 - VIII. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Суд встановив таке.

Позивачка, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 2022року.

З трудових книжок серія НОМЕР_2 від 05.06.1981 вбачається, що позивачка, з 01.06.1981 до 06.09.2017, працювала в органах фінансової та податкової служби, зокрема на таких посадах:

З 01.06.1981 по 01.07.1990 в органах Держфінінспекції її територіальних органах зокрема з:

01.06.1981 на посаді ревізора-інспектора відділу держдоходів Львівського обласного фінвідділу;

21.10.1983 на посаді старшого економіста відділу держдоходів Львівського обласного фінвідділу;

18.03.1985 на посаді старшого економіста відділу держдоходів Львівського обласного фінансового управління;

22.09.1988 на посаді старшого податкового ревізора інспектора Червоноармійського райфінвідділу м.Львова;

01.11.1989 на посаді податкового ревізора інспектора І категорії Червоно.армійського райфінвідділу м.Львова;

02.07.1990 по 14.06.1998 в Червоноармійського райфінвідділу ДПІ МФ УРСР та ДПІ (ДПА) у Личаківському районі, зокрема з:

02.07.1990 на посаді державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів кооперативних і громадських організацій ДПІ МФ УРСР Червоноармійського райфінвідділу м.Львова;

09.03.1993 на посаді головного державного податкового ревізора інспектора відділу оподаткування доходів кооперативних і громадських організацій;

01.10.1993 на посаді головного державного податкового ревізора інспектора відділу аудиту юридичних осіб ДПІ у Личаківському районі м.Львова;

15.08.1995 на посаді начальника відділу аудиту юридичних осіб ДПІ у Личаківському районі м.Львова;

26.11.1996 на посаді начальника відділу аудиту юридичних осіб ДПА у Личаківському районі м.Львова;

03.02.1997 на посаді начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб ДПА у Личаківському районі м.Львова ;

19.03.1998 на посаді начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб у ДПІ у Личаківському районі м.Львова.

З 15.06.1998 до 30.11.2005 в ДПА (ДПІ) у Галицькому районі мЛьвова, зокрема з:

15.06.1998 на посаді начальника відділу проведення документальних перевірок юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова;

30.03.2000 на посаді заступника начальника інспекції - начальника управління організації документальних перевірок юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова;

01.02.2002 на посаді заступника начальника інспекції - начальника управління податкового аудиту та валютного контролю ДПА у Галицькому районі м.Львова;

11.04.2002 на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова;

01.09.2002 на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова ;

07.11.2005 на посаді начальника відділу податку на прибуток та інших податків і зборів (обов`язкових платежів) ДПА у Галицькому районі м.Львова;

14.11.2005 на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб ДПІ у Галицькому районі м.Львова;

З 01.12.2005 по 30.11.2009 в ДПІ у Залізничному районі м. Львова, зокрема з: 01.12.2005 на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб ДПІ у Залізничному районі м.Львова;

23.02.2007 на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Залізничному районі м.Львова.

З 01.12.2009 до 07.05.2012 в ДПІ у м.Львові та Спеціалізованій ДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові зокрема з:

01.12.2009 на посаді начальника управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у м.Львові;

22.12.2010 на посаді начальника управління податкового контролю юридичних осіб у Спеціалізовану ДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові ДПА України;

29.03.2012 на посаді заступника начальника відділу податкового супроводження підприємств торговельної галузі у Спеціалізовану ДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові ДПС України.

З 08.05.2012 до 02.02.2015 в ДПС у Львівській області , ГУ Міндоходів у Львівській області зокрема:

08.05.2012 на посаді заступника начальника управління податкового контролю у ДПС у Львівській області ДПС України;

05.06.2013 на посаді начальника управління податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Львівській області.

З 03.02.2015 до 06.09.2017 в ДПІ у Пустомитівському районі та Пустомитівському відділенні Галицької об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Львівській області зокрема з:

03.02.2015 на посаді заступника начальника ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області;

21.06.2016 на посаді заступника начальника - начальника Пустомитівського відділення Галицької об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

06.09.2017 відповідно до п.п. 1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу», припинила державну службу та звільнена від займаної посади.

26.11.2024 позивачка звернулася до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та п.п.10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».

До заяви позивачкою, серед іншого, додано: довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №123-13-01-10-21 від 26.11.2024 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсій- не займає посади державної служби №124-13-01-10-21 від 26.11.2024.

За принципом екстериторіальності її заява та додані документи розглядались та, відповідно, рішення приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

За результатами розгляду заяви та наданих позивачем документів Головне управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняло рішення №59 від 03.12.2024, яким відмовлено позивачці у переході на пенсію державного службовця, посилаючись на відсутність необхідного стажу роботи. При цьому Головне управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підставою для висновку про відсутність необхідного стажу визначило те, що в період роботи позивачки в Державній податковій службі з 02.07.1990 до 12.06.1998, з 16.06.1998 до 04.06.2013, з 01.01.2014 до 01.05.2016 їй присвоювалися спеціальні звання.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача 2, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Визначене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також Закон №1058), яким встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №1058-IV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п.1 та п.4 ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на рівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із соціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон №3723-XII (чинний до 01.05.2016).

Відповідно до ст. 1 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ч.2 ст.9 зазначеного Закону регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон №3723-ХІІ застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону №3723-XI, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної досади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

10.12.2015 було прийнято новий Закон України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (далі Закон №889-VIII). Отже положення Закону України «Про державну службу» № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Статтею 1 Закону №889-VIII передбачено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; управління персоналом державних органів; реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частиною 1 ст. 5 Закону №889-VIII визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до ч.1 ст. 90 Закону №889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, для набуття права на пенсію відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ заявник повинен відповідати одній з вказаних вимог:

-на момент набрання чинності Законом №889-VIII наявність стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України не менш як 10 років та перебування на посаді, яка належить до державної служби;

-на момент набрання чинності Законом №889-VIII наявність стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України не менш як 20 років незалежно від перебування на посаді, яка належить до державної служби.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 676/4235/17.

Також подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17, від 29.11.2022 у справі №431/991/17 та від 12.09.2023 у справі №560/8328/22.

При цьому, абзацом 1 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Суд також зазначає, що стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється згідно із законодавством, яке діяло раніше, і на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені (п. 8 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII).

Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього.

Зі змісту спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №59 від 03.12.2024, видно, що позивачці відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, у зв`язку з недостатністю стажу державної служби, через незарахування певних періодів роботи позивача до державної служби. Зокрема, відповідачем не зараховано до стажу державної служби період роботи позивачки з 01.06.1981 по 06.09.2017 в держфінорганах, а тоді в органах Державної податкової служби.

При цьому, наявність у позивачки необхідного віку та страхового стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII сторонами не оспорюється.

Водночас, за наслідками судового розгляду суд дійшов висновку, що позивачка на день набрання чинності Законом №889-VIII мала не менш як 20років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Так, згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 від 05.06.1981, суд встановив, що позивачка працювала з 01.06.1981 до 06.09.2017 в держфінорганах та органах Державної податкової служби, зокрема на таких посадах:

З 01.06.1981 до 01.07.1990 в органах Держфінінспекції її територіальних органах зокрема з:

01.06.1981 на посаді ревізора-інспектора відділу держдоходів Львівського обласного фінвідділу;

21.10.1983 на посаді старшого економіста відділу держдоходів Львівського обласного фінвідділу;

18.03.1985 на посаді старшого економіста відділу держдоходів Львівського обласного фінансового управління;

22.09.1988 на посаді старшого податкового ревізора інспектора Червоноармійського райфінвідділу м.Львова;

01.11.1989 на посаді податкового ревізора інспектора І категорії Червоно.армійського райфінвідділу м.Львова;

З 02.07.1990 до 14.06.1998 в Червоноармійського райфінвідділу ДПІ МФ УРСР та ДПІ (ДПА) у Личаківському районі, зокрема з:

02.07.1990 на посаді державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів кооперативних і громадських організацій ДПІ МФ УРСР Червоноармійського райфінвідділу м.Львова;

09.03.1993 на посаді головного державного податкового ревізора інспектора відділу оподаткування доходів кооперативних і громадських організацій;

01.10.1993 на посаді головного державного податкового ревізора інспектора відділу аудиту юридичних осіб ДПІ у Личаківському районі м.Львова;

15.08.1995 на посаді начальника відділу аудиту юридичних осіб ДПІ у Личаківському районі м.Львова;

26.11.1996 на посаді начальника відділу аудиту юридичних осіб ДПА у Личаківському районі м.Львова;

03.02.1997 на посаді начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб ДПА у Личаківському районі м.Львова ;

19.03.1998 на посаді начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб у ДПІ у Личаківському районі м.Львова;

З 15.06.1998 до 30.11.2005 в ДПА (ДПІ) у Галицькому районі мЛьвова, зокрема з:

15.06.1998 на посаді начальника відділу проведення документальних перевірок юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова;

30.03.2000 на посаді заступника начальника інспекції - начальника управління організації документальних перевірок юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова;

01.02.2002 на посаді заступника начальника інспекції - начальника управління податкового аудиту та валютного контролю ДПА у Галицькому районі м.Львова;

11.04.2002 на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова;

01.09.2002 на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПА у Галицькому районі м.Львова;

07.11.2005 на посаді начальника відділу податку на прибуток та інших податків і зборів (обов`язкових платежів) ДПА у Галицькому районі м.Львова;

14.11.2005 на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб ДПІ у Галицькому районі м.Львова;

З 01.12.2005 до 30.11.2009 в ДПІ у Залізничному районі м. Львова, зокрема з: 01.12.2005 на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб ДПІ у Залізничному районі м.Львова;

23.02.2007 на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Залізничному районі м.Львова;

З 01.12.2009 до 07.05.2012 в ДПІ у м.Львові та Спеціалізованій ДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові зокрема з:

01.12.2009 на посаді начальника управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у м.Львові;

22.12.2010 на посаді начальника управління податкового контролю юридичних осіб у Спеціалізовану ДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові ДПА України;

29.03.2012 на посаді заступника начальника відділу податкового супроводження підприємств торговельної галузі у Спеціалізовану ДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові ДПС України;

З 08.05.2012 до 02.02.2015 в ДПС у Львівській області , ГУ Міндоходів у Львівській області зокрема:

08.05.2012 на посаді заступника начальника управління податкового контролю у ДПС у Львівській області ДПС України;

05.06.2013 на посаді начальника управління податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Львівській області;

З 03.02.2015 до 06.09.2017 в ДПІ у Пустомитівському районі та Пустомитівському відділенні Галицької об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Львівській області зокрема з:

03.02.2015 на посаді заступника начальника ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області;

21.06.2016 на посаді заступника начальника - начальника Пустомитівського відділення Галицької об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

06.09.2017 відповідно до п.п. 1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу», припинила державну службу та звільнена від займаної посади.

Також трудовою книжкою позивачки підтверджується, що 07.06.1994 позивачка склала Присягу державного службовця.

Також, як встановив суд, у період з 02.07.1990 до 12.06.1998, з 16.06.1998 до 04.06.2013, з 01.01.2014 до 01.05.2016, коли позивачка працювала на посадах у ДПС України, їй присвоювалися спеціальні звання.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби ( далі також Порядок №283) регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби. Цей Порядок №283 втратив чинність з 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Пунктом 5 Порядку № 283 визначено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Крім цього, відповідно до статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Статтею 343 Податкового кодексу України передбачено, що посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Враховуючи наведене, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання і спеціалісти в апараті державної податкової служби, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому суд вважає, що період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Суд відзначає, що за час проходження публічної служби позивачці присвоєно, в тому числі, спеціальне звання «Інспектор податкової служби І рангу», «Радник податкової служби ІІІ рангу», «Радник податкової служби ІІ рангу». Також поза увагою суду не може залишитися те, що позивачка склала Присягу державного службовця.

Крім того, суд ще раз наголошує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII і «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу»№889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Крім того, слід зазначити, що спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивачки на відповідних посадах, був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» №509-XII та Податковий кодекс України.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, які діють з 01.05.2016, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

При цьому, відповідно до пункту 5 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби обчислюється у днях, місяцях і роках.

Отже, враховуючи висновки Верховного Суду, та те, що позивачка з 01.06.1981 по 06.09.2017 (враховуючи межі заявлених вимог) працювала в держфінорганах та органах державної податкової служби, склала присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), що їй присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання за наслідками атестації у визначеному Законом України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII порядку, а також те, що позивачка одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, і з отримуваної заробітної плати проводились відрахування підвищених розмірів відповідних (страхових, соціальних) внесків до спеціальних фондів державного бюджету, - то суд доходить висновку, що періоди роботи (служби) позивачки, які ГУ ПФ України у Хмельницькій області, виключив із тих, що дають право на переведення на пенсію державного службовця, - з 02.07.1990 до 12.06.1998, з 16.06.1998 до 04.06.2013, з 01.01.2014 до 01.05.2016, - підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивачки.

Враховуючи зазначене, суд висновує про зарахування до стажу державної служби позивачки періодів роботи органах державної податкової служби з з 02.07.1990 до 12.06.1998, з 16.06.1998 до 04.06.2013, з 01.01.2014 до 01.05.2016, а отже, оскільки позивачка станом на момент набрання чинності Законом №889-VIII працювала на посадах, віднесених законом до посад державної служби та разом із стажем роботи на державній службі, встановленим відповідачем в оскаржуваному рішенні №59 від 03.12.2024, мала більше 20 років стажу на таких посадах, зазначене вказує на наявність у неї права на отримання пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу».

Таким чином, відмова відповідача, ГУ ПФ України в Хмельницькій в переведенні позивачки на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» через те, що у період з 02.07.1990 до 12.06.1998, з 16.06.1998 до 04.06.2013, з 01.01.2014 до 01.05.2016, оскільки в цей період присвоювалися спеціальні звання, є неправомірною, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.12.2024 №59 необхідно визнати протиправним та скасувати.

Стосовно позовних вимог зобов`язального характеру, то суд звертає увагу на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 01.05.2016 на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах 3 - 5 цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (пункт 5 Порядку № 622).

У матеріалах справи є довідки за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, а саме: довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №123-13-01-10-21 від 26.11.2024 та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсій- не займає посади державної служби №124-13-01-10-21 від 26.11.2024.

З огляду на викладене, та беручи до уваги те, що позивачці вже була призначена пенсія за віком відповідно до ЗаконуУкраїни №1058, суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести позивачку на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, урахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №123-13-01-10-21 від 26.11.2024 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсій- не займає посади державної служби №124-13-01-10-21 від 26.11.2024 з моменту подання заяви до відповідача ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області, тобто з 26.11.2024, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, періоди роботи на посадах в органах Державної податкової служби України з з 02.07.1990 до 12.06.1998, з 16.06.1998 до 04.06.2013, з 01.01.2014 до 01.05.2016.

Інші періоди, які позивачка просить їй зарахувати до стажу державної служби не є спірними, якщо аналізувати зміст оскаржуваного рішення ГУ ПФ в Хмельицькій області.

Подібний правовий висновок стосовно способу захисту порушеного права викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі №580/6600/24.

Стосовно визначення суб`єкта, який приймає рішення про переведення на пенсію державного службовця, то суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У цій справі для прийняття рішення за результатами поданої позивачкою заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФ України в Хмельницькій області, рішенням якого позивачці відмовлено в переведенн на пенсію державного службовця.

Отже, дії зобов`язального характеру щодо переведення позивачку на пенсію за віком має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, тобто ГУ ПФ України в Хмельницькій області.

Тому, позовні вимоги, заявлені позивачою до ГУ ПФ України у Львівській області задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В матеріалах справи наявні ордер про надання правничої допомоги від 30.12.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та договір про правничу допомогу № 17/24 від 26.11.2024, згідно якого пунктом 3.1. передбачено оплату в розмірі 2000,00 грн.

Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Беручи до уваги складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача та стягнення з відповідача 2 витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом цієї справи у розмірі 2000,00грн.

Частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 3633,60грн.

Як наслідок, на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підлягає стягненню частина сплаченого судового збору в розмірі 2422,40грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Андрея Митрополита, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: 29000, м.Хмельницький, вул.Герцена, 10, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №59 від 03.12.2024 про відмову у проведенні перерахунку пенсії, яким відмовлено у переведенні ОСОБА_1 із пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, урахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №123-13-01-10-21 від 26.11.2024 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсійю не займає посади державної служби №124-13-01-10-21 від 26.11.2024 з моменту подання заяви до відповідача ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області, тобто з 26.11.2024, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, періоди роботи на посадах в органах Державної податкової служби України з 02.07.1990 до 12.06.1998, з 16.06.1998 до 04.06.2013, з 01.01.2014 до 01.05.2016.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: 29000, м.Хмельницький, вул.Герцена, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: 29000, м.Хмельницький, вул.Герцена, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. понесених судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.