Справа № 460/15462/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2025 року м. Рівне №460/15462/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Сільськогосподарського приватного підприємства "Хлібороб" про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - позивач) до Сільськогосподарського приватного підприємства "Хлібороб" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з серпня 2019 року по жовтень 2024 року в розмірі 8235,90 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що відповідно пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком. Позивач вказує, що за період з серпня 2019 року по жовтень 2024 року він поніс фактичні витрати на виплату та доставку пенсії особам, які до виходу на пенсію працювали у відповідача та яким пенсія призначена на пільгових умовах, в загальній сумі 8235,90 грн. Також позивач зазначає, що на виконання вимог пункту 6.4. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, відповідачу засобами поштового зв`язку були надіслані поштою розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Разом з тим, відповідач свого обов`язку щодо відшкодування таких витрат не виконав. З наведених підстав, позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю.

У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідач не надав, тому в силу вимог частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 20.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Поштове відправлення з копією зазначеної вище ухвали направлялось відповідачу за адресою його місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, 07.01.2025 на адресу суду повернувся конверт із вкладенням.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

У контексті подібних (схожих) фактичних передумов до такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.11.2023 у справі № 215/7312/20. Верховний Суд зазначив про те, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "За закінченням терміну зберігання", "Адресат вибув", "Адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин судом вжиті усі передбачені КАС України заходи для інформування відповідача про наявність у провадженні суду цієї справи, тому відповідно до положення пункту 4 частини шостої статті 251 КАС України є підставою вважати ухвалу про відкриття провадження у справі такою, що вручена відповідачу.

Аналогічний підхід викладено у постанові Верховного Суду від 08.08.2024 у справі № 440/18128/21.

27.12.2024 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.12.2024 заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог повернуто заявнику без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

Сільськогосподарське приватне підприємство "Хлібороб" () є платником страхових внесків, збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та є страхувальником в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до матеріалів судової справи, відповідач не належить до сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку.

Згідно з даними обліку позивача, за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за період з серпня 2019 року по жовтень 2024 року в розмірі 8235,90 грн.

Вказана заборгованість виникла у зв`язку з невнесенням відповідачем до Пенсійного фонду сум відшкодування, визначених у:

Розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", від 14.08.2019 № 14033/05, від 10.10.2019 № 19308/05, від 16.01.2020 № б/н, від 09.04.2020 № 1700-0502-8/8746, від 13.05.2020 № 1700-0502-8/11862, від 16.01.2021 № 1700-0504-8/1512, від 16.01.2021 № 1700-0504-8/1512, від 13.05.2021 № 1700-0504-8/19965, від 14.12.2021 № 1700-0504-8/51940, від 17.01.2022 № 1700-0604-8/2500, від 12.07.2022 № 1700-0604-8/35708, від 13.01.2023 № 1700-0604-8/2994, від 09.11.2023 № 1700-0604-8/96504, від 12.01.2024 № 1700-0604-8/2680, від 13.03.2024 № 1700-0604-8/14223.

Матеріалами судової справи стверджується, що вказані вище Розрахунку були надіслані позивачем відповідачу в порядку, встановленому пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1.

Як вказує позивач, всупереч вимогам чинного законодавства відповідач не виконав свого обов`язку щодо відшкодування до Пенсійного фонду фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій пенсіонерам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за період з серпня 2019 року по жовтень 2024 року в розмірі 8235,90 грн, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.123.2003 № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктами "а"-"з" статті 13 Закону № 1788-XII визначено категорії працівників, які на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи.

Стаття 114 Закону № 1058-ІV визначає категорії працівників, яким призначається пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, передбачений Інструкцією № 21-1. Ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 6.2. Інструкції № 22-1, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Частка відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, яким відповідно до законодавства стаж, що дає право на призначення цих пенсій, зараховується у кратному розмірі, розраховується з урахуванням кратності стажу.

Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пунктів 6.4, 6.5, 6.7 Інструкції № 22-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема "Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи" (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2024 у справі № 640/31886/20 (адміністративне провадження № К/9901/39063/21), що відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при вирішенні цієї справи.

Матеріалами справи підтверджується, що працівникам (громадянам), які працювали на підприємстві відповідача, була призначена і виплачується пільгова пенсія.

Як встановлено судом, на виконання вимог пункту 6.4 Інструкції № 21-1, позивачем на адресу відповідача були надіслані Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якими визначався розмір щомісячних сум відшкодування за період з серпня 2019 року по жовтень 2024 року, а саме: від 14.08.2019 № 14033/05, від 10.10.2019 № 19308/05, від 16.01.2020 № б/н, від 09.04.2020 № 1700-0502-8/8746, від 13.05.2020 № 1700-0502-8/11862, від 16.01.2021 № 1700-0504-8/1512, від 16.01.2021 № 1700-0504-8/1512, від 13.05.2021 № 1700-0504-8/19965, від 14.12.2021 № 1700-0504-8/51940, від 17.01.2022 № 1700-0604-8/2500, від 12.07.2022 № 1700-0604-8/35708, від 13.01.2023 № 1700-0604-8/2994, від 09.11.2023 № 1700-0604-8/96504, від 12.01.2024 № 1700-0604-8/2680, від 13.03.2024 № 1700-0604-8/14223.

За даними автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідач вказані вище Розрахунки в судовому порядку не оскаржував. Докази на підтвердження протилежного суду не надані.

Відтак, сума відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з серпня 2019 року по жовтень 2024 року в сумі 8235,90 грн є узгодженою і підлягає сплаті відповідачем до Пенсійного фонду.

Докази сплати вказаної заборгованості відповідач суду не надав та суд в ході розгляду справи не здобув.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено правомірність заявлених вимог, доказів сплати сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до Пенсійного фонду відповідачем суду не надано, тому зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 8235,90 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Згідно вимог частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки судом під час розгляду даної справи свідки не залучались, судова експертиза не проводилася, то підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Сільськогосподарського приватного підприємства "Хлібороб" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, - задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства "Хлібороб" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з серпня 2019 року по жовтень 2024 року в розмірі 8235,90 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07.04.2025.

Учасники справи:

позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076);

відповідач - Сільськогосподарське приватне підприємство "Хлібороб" (с. Сновидовичі, Сарненський р-н, Рівненська обл., 34250; код ЄДРПОУ/РНОКПП 30569961).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК