Справа № 640/39740/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Справа№640/39740/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні справу за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен" (місцезнаходження: проспект Перемоги, 35, м. Київ, ) до Державної аудиторської служби України (місцезнаходження: вул. Петра Сагайдачного, 4, м. Київ, ), Південного офісу Держаудитслужби (м. Одеса, вул. Канатна, 83, ). про визнання протиправним та скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов адвоката Ковтуна Тараса Олександровича в інтересах Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-09-06-002724-b на закупівлю Шпали та бруси дерев`яні, код 34940000-8 «Залізничне обладнання» за ДК 021:2015, зокрема порушення пункту 3 Наказу Мінекономрозвитку №1082.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після внесення інформації у відповідні електронні поля в електронній системі закупівель та завантаження відповідних документів, замовником було накладено електронний цифровий підпис, однак, за висновком відповідача, такій підпис не є кваліфікованим електронним підписом у розумінні Закону України «Про електронні довірчі послуги». КП «Київський метрополітен» вважає спірний Висновок Держаудитслужби від 17.12.2021 протиправним, необґрунтованим, таким, що порушує права і інтереси позивача, які полягають у здійсненні ним закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб підприємства та таким що потребує скасування

06.05.2022 відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що Держаудитслужба не проводила моніторингу процедури закупівлі UA-2021-09-06-002724-b та відповідно не складала оскаржуваного висновку за його результатами, позаяк зазначений моніторинг був проведений міжрегіональним територіальним органом Держаудитслужби, а саме Південним офісом Держаудитслужби ().

Південний офіс Держаудитслужби позов не визнав, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що проведеним моніторингом встановлено, що після внесення Замовником інформації у відповідні електронні поля, реалізовані в електронній системі закупівель, та завантаження відповідних документів (річний план закупівель, оголошення про закупівлю, тендерна документація, укладений договір), на них накладено електронний цифровий підпис (тип носія особистого ключа незахищений, тип підпису удосконалений, сертифікат кваліфікований, інформація про зберігання особистого ключа в засобі кваліфікованого електронного підпису відсутня), який в розумінні Закону України «Про електронні довірчі послуги» не є кваліфікованим електронним підписом, чим порушено пункт 3 Наказу Мінекономрозвитку №1082.

Представник позивача надав відповідь на відзив у якій вказав, що відповідач взагалі не мав права проводити процедуру моніторингу закупівлі UA-2021-09-06-002724-b, оскільки у відповідача відсутнє відповідне доручення Голови Держаудитслужби та його заступників щодо проведення реалізації державного фінансового контролю на території м. Києва. До відзиву на позовну заяву доданий наказ Державної аудиторської служби України від 25.11.2021 № 003100-18/14939-2021 та витяг з переліку процедур для здійснення моніторингу процедур закупівель, однак з цих доказів не вбачається, що Державна аудиторська служба України надавала доручення Відповідачу 2 провести моніторинг процедури закупівлі UA-2021-09-06- 002724-b, оскільки доданий до наказу витяг з переліку процедур для здійснення моніторингу процедур закупівель складений в довільній формі, не містить жодних ідентифікуючих прив`язок, не зазначено, що він є додатком до наказу Державної аудиторської служби України від 25.11.2021 № 003100- 18/14939-2021, також він не має жодних підписів, печаток чи будь-яких інших позначок, з чого можна зробити висновок, що він не має жодного відношення до позивача у цій справі.

Відповідачем- 2 надано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що Південним офісом Держаудитслужби отримане доручення Державної аудиторської служби України від 25.11.2021 № 003100-18/14939-2021 (підписане заступником голови ДАСУ) щодо проведення моніторингу процедур закупівель згідно з переліком у додатку, в тому числі даної процедури закупівлі UA-2021-09-06-002724- b. Належним чином засвідчений витяг з додатку до листа (доручення) Державної аудиторської служби від 25.11.2021 № 003100-18/14939-2021, який містить відомості саме про закупівлю UA-2021-09-06-002724-b

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Південний офіс Держаудитслужби.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

У вересні 2021 року на веб-порталі було опубліковано інформацію щодо предмета закупівлі UA-2021-09-06-002724-b на закупівлю Шпали та бруси дерев`яні, код 34940000-8 «Залізничне обладнання» за ДК 021:2015, (замовник - КП "Київський метрополітен").

Відповідно до частини другої статті 8 Закону №922-VIII, згідно з наказом Південного офісу Держаудитслужби від 01 грудня 2021 року №778 «Про початок моніторингу процедур закупівель» у грудні 2021 року уповноваженим органом розпочато процедуру моніторингу закупівлі UA-2021-09-06-002724-b. Підставою здійснення моніторингу стала: доповідна записка завідувача сектору перевірок закупівель відділу контролю у сфері закупівель Південного офісу Держадитслужби Ельвіри Лузан від 01 грудня 2021 року.

За результатами проведеного моніторингу, 17 грудня 2021 року Південним офісом Держаудитслужби складено висновок про те, що КП "Київський метрополітен" порушено вимоги наказу Мінекономрозвитку №1082, так як після внесення Замовником інформації у відповідні електронні поля, реалізовані в електронній системі закупівель, та завантаження відповідних документів (річний план закупівель, оголошення про закупівлю, тендерна документація, укладений договір), на них накладено електронний цифровий підпис (тип носія особистого ключа незахищений, тип підпису удосконалений, сертифікат кваліфікований, інформація про зберігання особистого ключа в засобі кваліфікованого електронного підпису відсутня), який в розумінні Закону України «Про електронні довірчі послуги» не є кваліфікованим електронним підписом, чим порушено пункт 3 Наказу Мінекономрозвитку №1082. Цим же висновком КП "Київський метрополітен" зобов`язано здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, вжити заходів щодо недопущення таких порушень у подальшому, розміщення інформації про закупівлю у відповідності до Наказу Мінекономрозвитку № 1082 з накладанням кваліфікованого електронного підпису посадової особи Замовника та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.

Предметом спору у цій справі є правомірність висновку Південного Офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені Законом України від 25 грудня 2015 року №922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі - Закон № 922-VIII). Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

За визначеннями, наведеним у статті 1 Закону №922-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин); електронна система закупівель - інформаційно-телекомунікаційна система, яка має комплексну систему захисту інформації з підтвердженою відповідністю згідно із Законом України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», що забезпечує проведення закупівель, створення, розміщення, оприлюднення, обмін інформацією і документами в електронному вигляді, до складу якої входять веб-портал Уповноваженого органу, авторизовані електронні майданчики, між якими забезпечено автоматичний обмін інформацією та документами (пункт 7); замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону (пункт 11); моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель; (пункт 14); тендерна документація - документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель; (пункт 31); Уповноважений орган - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері публічних закупівель (пункт 36).

За правилами частини четвертої статті 3 Закону №922-VIII відносини, пов`язані із сферою публічних закупівель, регулюється виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законом про внесення змін до цього Закону. Якщо для реалізації положень поданого проекту закону про внесення змін до цього Закону необхідні законодавчі зміни до інших законодавчих актів, такі зміни викладаються в розділі «Прикінцеві положення» (перехідні положення) проекту закону про внесення змін до цього Закону.

Питання, пов`язані з державним регулюванням та контролем у сфері закупівель урегульовані розділом ІІ Закону №922-VIII відповідно до частини першої статті 7 Закону №922-VIII уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом.

Порядок здійснення моніторингу процедур публічних закупівель визначений статтею 8 Закону №922-VIII, частиною першою якої установлено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначаються Законом України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-ХІІ).

Так, частиною першою статті 1 Закону №2939-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Відповідно до частин другої, третьої статті 2 Закону №2939-ХІІ державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (далі - Положення №43) установлено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення №43 основними завданнями Державної аудиторської служби України, зокрема, є: забезпечення формування і реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю, який, за приписами підпункту 3 пункту 4 цього Положення №43, Держаудитслужба, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, реалізує через моніторинг закупівель.

Контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. (частина перша статті 5 Закону №2939-ХІІ). Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю (частина четверта статті 5 Закону №2939-ХІІ).

Порядок здійснення моніторингу публічних закупівель визначений статтею 8 Закону №922-VIII відповідно до частини другої якої, рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав: виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель (пункт 4).

За результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання (частина шоста статті 8 Закону №922-VIII). Вимоги до такого висновку встановлені частиною сьомою статті 8 Закону №922-VIII.

У разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження (частина десята статті 8 Закону №922-VIII).

Основні функції Уповноваженого органу визначені частиною першою статті 9 Закону №922-VIII відповідно до якої такими функціями є: розроблення і затвердження нормативно-правових актів, необхідних для виконання цього Закону та регулювання державної політики у сфері закупівель (пункт 1); , розроблення та затвердження, у тому числі: порядку розміщення інформації про публічні закупівлі; ; переліку формальних помилок.

За приписами частини першої статті 12 Закону №922-VIII електронна система закупівель повинна бути загальнодоступною та гарантувати недискримінацію, рівні права під час реєстрації всім заінтересованим особам та рівний доступ до інформації всім особам. Обмін і збереження інформації та документів має відбуватися з гарантуванням цілісності даних про учасників і їхніх тендерних пропозицій/пропозицій під час проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та їх конфіденційність до моменту розкриття тендерних пропозицій/пропозицій.

Електронна система закупівель під час отримання тендерних пропозицій/пропозицій, зокрема, забезпечує:2) неможливість доступу будь-яких осіб до отриманих тендерних пропозицій/пропозицій (їх частин) до моменту настання дати і часу кінцевого строку подання (пункт 2 частини другої статті 12 Закону №922-VIII).

Під час використання електронної системи закупівель з метою подання тендерних пропозицій/пропозицій та їх оцінки документи та дані створюються та подаються з урахуванням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» (частина третя статті 12 Закону №922-VIII).

Вимоги до відомостей, що зазначаються у тендерній документації установлені частиною другою статті 22 Закону №922-VIII, згідно з якою у тендерній документації зазначаються, зокрема, опис та приклади формальних (несуттєвих) помилок, допущення яких учасниками не призведе до відхилення їх тендерних пропозицій. Формальними (несуттєвими) вважаються помилки, що пов`язані з оформленням тендерної пропозиції та не впливають на зміст тендерної пропозиції, а саме -технічні помилки та описки.

Тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації (частина третя статті 22 Закону №922-VIII).

На виконання вимог пунктів 1, 11 частини першої статті 9, частини восьмої статті 12 Закону № 922-VIII наказами Мінекономрозвитку від 15 квітня 2020 року №710 та від 11 червня 2020 року №1082, затверджено Перелік формальних помилок (далі - Перелік ФП №710), яким Уповноважений орган установив перелік помилок, що є формальними та Порядок розміщення інформації про публічні закупівлі» (далі - Порядок №1082), яким визначено процедуру розміщення інформації про публічні закупівлі, яка оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу у складі електронної системи закупівель (далі - веб-портал), подання інформації, документів, звернень та скарг, одержання повідомлень через електронну систему закупівель.

У пункті 2 Порядку №1082 наведено значення термінів та указано, що інші терміни в цьому Порядку вживаються у значеннях, визначених у Законі № 922-VIII, у Законах України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про інформацію».

Пунктом 3 Порядку №1082 передбачено, що розміщення інформації в електронній системі закупівель здійснюється замовником/ЦЗО/учасником/постачальником / органом оскарження / органами державного фінансового контролю шляхом заповнення електронних полів, визначених адміністратором і реалізованих в електронній системі закупівель, та завантаження відповідних документів через автоматизоване робоче місце замовника/ЦЗО/учасника/постачальника / органу оскарження / органів державного фінансового контролю.

У разі якщо інформація, розміщена в електронній системі закупівель шляхом завантаження документів, містить відомості, що відрізняються від тих, які розміщені шляхом заповнення електронних полів, автентичною вважається інформація, розміщена шляхом заповнення електронних полів.

Після внесення інформації в електронні поля, на неї накладається кваліфікований електронний підпис посадової особи. Інформація, що заповнюється в електронних полях, може відображатися на веб-порталі у вигляді документа, доступного для друку.

За визначеннями, наведеними у частині першій статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» засіб кваліфікованого електронного підпису чи печатки - апаратно-програмний або апаратний пристрій чи програмне забезпечення, які реалізують криптографічні алгоритми генерації пар ключів та/або створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки, та/або перевірки кваліфікованого електронного підпису чи печатки, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки, який відповідає вимогам цього Закону (пункт 17); кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа (пункт 23); кваліфікований сертифікат відкритого ключа - сертифікат відкритого ключа, який видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, засвідчувальним центром або центральним засвідчувальним органом і відповідає вимогам цього Закону (пункт 25); користувачі електронних довірчих послуг - підписувачі, створювачі електронних печаток, відправники та отримувачі електронних даних, інші фізичні та юридичні особи, які отримують електронні довірчі послуги у надавачів таких послуг відповідно до вимог цього Закону (пункт 27).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про електронні довірчі послуги» цей Закон регулює відносини, що виникають між юридичними, фізичними особами, суб`єктами владних повноважень у процесі надання, отримання електронних довірчих послуг, процедури надання цих послуг, нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також основні організаційно-правові засади електронної ідентифікації. Законами України можуть встановлюватися особливості правового регулювання надання електронних довірчих послуг та електронної ідентифікації в певних сферах суспільних відносин.

Абзацом 2 частини другої статті 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, державні реєстратори, нотаріуси та інші суб`єкти, уповноважені державою на здійснення функцій державного реєстратора, для засвідчення чинності відкритого ключа використовують лише кваліфікований сертифікат відкритого ключа, а для реалізації повноважень, спрямованих на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків фізичної або юридичної особи відповідно до закону, застосовують виключно засоби кваліфікованого електронного підпису чи печатки, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

За правилами частини другої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Вимоги до кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів установлені статтею 23 Закону України «Про електронні довірчі послуги», зокрема, частиною другою передбачено, що кваліфіковані сертифікати відкритих ключів обов`язково повинні містити відомості про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки (для кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки (пункт 12).

Таким чином, на виконання вимог Закону № 922-VIII, який в частині оформлення тендерних пропозицій через електронну систему містить відсилочну норму до законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» Уповноваженим органом було розроблено та затверджено Порядок №1082, яким установлено, що на інформацію внесену до електронних полів в електронній системі закупівель накладається виключно кваліфікований електронний підпис (далі - КЕП) посадової особи. Інших видів та способів автентифікації учасників торгів в цьому випадку законом не передбачено.

Як указано в преамбулі Закону України «Про електронні довірчі послуги» його метою є врегулювання відносин у сферах надання електронних довірчих послуг та електронної ідентифікації. Цим же законом передбачено декілька видів електронної ідентифікації, у тому числі і через КЕП.

Аналіз змісту положень статті 2 цього Закону дає підстави для висновку, що норми цього Закону є загальними, так як ними урегульовані питання, що виникають у сфері електронних довірчих послуг, у тому числі, визначені способи електронної ідентифікації. Разом з тим, стаття 2 Закону містить застереження про те, що у певних сферах суспільних відносин інші Закони України можуть встановлювати особливості правового регулювання надання електронних довірчих послуг та електронної ідентифікації.

Це означає, що правила Закону України «Про електронні довірчі послуги» надають можливість користувачам електронних довірчих послуг використовувати декілька засобів ідентифікації, проте у разі встановлення іншим Законом у певній сфері вимоги користуватись конкретним видом носія електронної ідентифікації, норми Закону України «Про електронні довірчі послуги» необхідно застосовувати виключно з нормами спеціального закону. Тому неправильне обрання користувачем виду ключа, який відповідає приписам Закону України «Про електронні довірчі послуги», однак не передбачений нормами спеціального нормативно-правового акта, свідчить про те, що підпис накладено не у спосіб передбачений цим законом.

Як зазначалося вище норми Порядку №1082 були розроблені та затверджені на виконання вимог Закону №922-VIII, яким урегульовані питання, що виникають у сфері публічних закупівель. Також, цим Законом передбачено, що закупівлі товарів, робіт та послуг здійснюється шляхом розміщення відповідної інформації на веб-порталі Уповноваженого органу у складі електронної системи закупівель.

Таким чином, суд зазначає, що з метою належного захисту та збереження відомостей у системі закупівель, законодавець передбачив, що розміщення інформації в цій системі шляхом заповнення електронних полів потребує ідентифікації саме за допомогою використання КЕП, як єдиного способу ідентифікації учасника торгів відповідно до процедури їхнього проведення. Використання інших засобів ідентифікації під час користування електронною системою закупівель законодавством, що регулює сферу публічних закупівель не передбачено.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що аналіз пункту 3 Порядку № 1082 у системному зв`язку з пунктом 23 частини першої статті 1, частини другої статті 18 та пункту 12 частини другої статті 23 Закону України «Про електронні довірчі послуги» дає підстави для висновку, що у разі розміщення тендерної документації на веб-порталі Уповноваженого органу у складі електронної системи закупівель, такі документи повинні бути завірені виключно кваліфікованим електронним підписом (КЕП) посадової особи замовника. Невиконання цієї умови є порушенням вимог пункту 19 частини другої статті 22 Закону № 922-VIII.

Як встановлено судами і не заперечується позивачем, завантажуючи відповідні документи (річний план закупівель, оголошення про закупівлю, тендерна документація, укладений договір) у відповідні електронні поля, реалізовані в електронній системі закупівель КП "Київський метрополітен" наклало електронний цифровий підпис, (тип носія - незахищений, тип підпису - удосконалений, сертифікат - кваліфікований, інформація про зберігання особистого ключа в засобі кваліфікованого електронного підпису відсутня), який в розумінні Закону України «Про електронні довірчі послуги» не є кваліфікованим електронним підписом, а отже позивачем не дотримано приписи пункту 3 Порядку №1082.

Наведене означає, що КП "Київський метрополітен" використало спосіб ідентифікації не передбачений законодавством про публічні закупівлі, а отже тендерна документація оформлена позивачем не у спосіб, установлений законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі №420/162/22.

Посилання представника позивача на практику інших судів суд вважає неприйнятним, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також не погоджується з доводами представника позивача щодо необґрунтованості висновку Південного офісу Держаудитслужби від 17 грудня 2021 року, складеного за результатами моніторингу закупівлі № UA-2021-08-02-001585-c, через те, що в ньому відсутній спосіб усунення виявлених недоліків.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Так, із змісту цього документа вбачається, що у пункті 3 відповідач, зокрема, зазначив, що КП "Київський метрополітен" необхідно вжити заходів щодо недопущення таких порушень у подальшому, складання тендерної документації у відповідності до вимог Закону №922-VIII, розміщення інформації про закупівлю у відповідності до наказу Мінекономрозвитку №1082 з накладенням КЕП посадової особи замовника. Відтак, орган Держаудитслужби зобов`язав позивача здійснити заходи направлені на недопущення у подальшому встановлених порушень. Тобто обмежив замовника у таких діях на майбутнє. Таке рішення має зобов`язальний характер щодо майбутніх правочинів та дій і безпосередньо не впливає на вже проведену позивачем закупівлю». Отже, відповідач у Висновку конкретизував, яких саме заходів має вжити позивач, визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його чіткість та визначеність.

Також суд вважає неспроможними доводи представника позивача щодо безпідставності перевірки Південним офісом Держаудитслужби, оскільки такі підстави не були заявлені у позовній заяві.

За вказаних обставин, позов КП "Київський метрополітен" до Державної аудиторської служби України, Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову КП "Київський метрополітен" до Державної аудиторської служби України, Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв