Справа № 480/6311/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Н.І. Слободянюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 р. Справа № 480/6311/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського окружного адміністративного суду на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2024, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 20.11.24 по справі № 480/6311/24

за позовом ОСОБА_1

до Сумського окружного адміністративного суду

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Сумського окружного адміністративного суду (далі відповідач, СОАС, апелянт), в якій просила:

- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати їй заробітної плати за період з 06.03.2024 до 18.04.2024 включно з врахуванням коефіцієнта 1,5 до посадового окладу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №391 від 23.04.2023 "Деякі питання оплати правці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану";

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй суму недоплаченої заробітної плати, обчисленої з урахуванням коефіцієнта 1,5 до посадового окладу за період з 06.03.2024 до 18.04.2024 включно.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці заробітної плати за період з 06.03.2024 по 18.04.2024 з врахуванням коефіцієнта 1,5 до посадового окладу у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану" №391 від 23.04.2023.

Зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці суми недоплаченої заробітної плати, обчисленої з урахуванням коефіцієнту 1,5 до посадового окладу за період з 06.03.2024 по 18.04.2024 на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану" №391 від 25.04.2023.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що наказ №032 від 12.04.2024, яким внесені зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, та віднесено м. Суми Сумської територіальної громади до території можливих бойових дій опублікований у офіційному виданні і відповідно набрав чинності 19.04.2024. Тому саме з цієї дати (а не з 06.03.2024 як помилково зазначив суд) посадовий оклад повинен визначатися з урахуванням коефіцієнта 1,5, як того вимагає постанова Кабінету Міністрів України №391 від 23.04.2023 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану».

Позивачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

Наказом керівника апарату СОАС №164-ОС від 25.07.2022 " Про призначення Грудини Марії (м. Суми)" (а.с. 38) наказано призначити ОСОБА_1 на посаду провідного спеціаліста сектору судової статистики, узагальнення судової практики, доступу до публічної інформації та розгляду звернень громадян з 26.07.2022.

Відповідно до абзацу 4 підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану від 25.04.2023 №391 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 99 від 30.01.2024, який застосовується із 01 січня 2024 року, установити, що на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження: на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, посадові оклади, визначені Кабінетом Міністрів України у відповідних схемах посадових окладів, визначаються з урахуванням коефіцієнта 1,5.

19.04.2024 набрав чинності наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 12.04.2024 №108, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.04.2024 за № 555/41900, яким внесено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зокрема м. Суми Сумської територіальної громади віднесено до території можливих бойових дій - з 06.03.2024.

Наказом в.о. керівника апарату Сумського окружного адміністративного суду №34-ОД від 28.05.2024 "Про затвердження переліку працівників, які здійснюють свої повноваження в приміщенні суду з 19.04.2024 безпосередньо на території можливих бойових дій та визначення підвищеного розміру посадового окладу працівникам апарату суду з урахуванням коефіцієнту 1,5" (а.с. 14-15) затверджено Перелік працівників апарату Сумського окружного адміністративного суду, які здійснюють свої повноваження в приміщенні суду з 19.04.2024 безпосередньо на території можливих бойових дій, до якого включено провідного спеціаліста з судової статистики Грудину Марію.

Згідно з пунктом 2 цього наказу визначити з 19.04.2024 підвищення розміру посадового окладу працівникам апарату СОАС, зазначених у частині першій цього наказу суду, з урахуванням коефіцієнту 1,5.

Відповідно до розрахункових листів СОАС (а.с. 8, 38-зворот) заробітна плата позивачки нарахована та виплачена, виходячи з посадового окладу, визначеного з урахуванням коефіцієнта 1,5 починаючи з 19.04.2024.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати за період з 06.03.2024 до 18.04.2024 заробітної плати з врахуванням коефіцієнта 1,5 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №391 від 23.04.2023 "Деякі питання оплати правці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану", позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що м. Суми Сумської міської територіальної громади до території можливих бойових дій віднесено з 06.03.2024 наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 12.04.2024 №108, саме з цієї дати посадовий оклад позивачки повинен визначатися з урахуванням коефіцієнта 1,5.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 94 Кодексу законів про працю України (в подальшому - КЗпП України) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається Кодексом законів про працю України, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно із ст. 50 Закону № 889-VIII, держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан, строк дії якого продовжено по сьогоднішній день включно.

25.04.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 391 "Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану" (далі - Постанова № 391).

Відповідно до п.п. 1 п. 1 Постанови № 391, на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження, зокрема, на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, посадові оклади, визначені відповідно до законодавства у схемах (розмірах) посадових окладів (тарифних ставок), визначаються з урахуванням коефіцієнта 1,5.

Згідно із п.п. 2 п. 2 Постанови № 391, підвищення розмірів посадових окладів з урахуванням коефіцієнтів, передбачених підпунктом 1 цього пункту, здійснюється з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця; заробітна плата працівникам державних органів нараховується відповідно до абзацу першого цього підпункту з урахуванням підвищених розмірів посадових окладів, передбачених підпунктом 1 пункту 1 цієї постанови, які визначені та затверджені у штатному розписі відповідного державного органу.

Відповідно до абз. 1 пп. 3 п. 1 Постанови № 391, для цілей Постанови № 391 розташування робочого місця працівника визначається керівником державного органу (керівником державної служби, суб`єктом призначення) шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Згідно із п. 4 Постанови № 391, вона набирає чинності з дня її опублікування і застосовується до припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" установлено, зокрема, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій; у переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (в подальшому - Перелік).

12.04.2024 наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 108, який набрав чинності 19.04.2024, внесено відповідні зміни до Переліку та, зокрема, віднесено м. Суми Сумської міської територіальної громади до території можливих бойових дій з датою такого віднесення 06.03.2024.

Таким чином, нормативний акт, що встановив застосування до посадового окладу, визначеного, відповідно до законодавства у схемах (розмірах) посадових окладів (тарифних ставок), коефіцієнта 1,5 - постанова Кабінету Міністрів України № 391 "Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану".

Судовим розглядом встановлено, що в Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, з 06.03.2024 м. Суми віднесено до території можливих бойових дій наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 108 від 12.04.2024, опублікованим 19.04.2024 в газеті "Урядовий кур`єр".

В наказі № 108 визначено дату виникнення можливості бойових дій, а постанова Кабінету Міністрів України № 391 пов`язує застосування коефіцієнта 1,5 до посадового окладу для працівників державних органів саме з датою виникнення можливості бойових дій.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки м. Суми Сумської міської територіальної громади до території можливих бойових дій віднесено з 06.03.2024, у зв`язку з чим саме з цієї дати посадовий оклад позивачки повинен визначатися, з урахуванням коефіцієнта 1,5.

Посилання апелянта на практику Верховного Суду викладену в постанові від 13.06.2017 по справі №21-139а17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 08. 09.2021 по справі №9901/315/20 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки дані справи стосуються інших обставин .

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вище викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумського окружного адміністративного суду - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року по справі № 480/6311/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк