Справа № 520/1097/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 р. № 520/1097/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повернути безпідставно сплачений пенсійний збір в сумі 63000 грн. на рахунок позивача.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем безпідставно не повернуто позивачу сплачений пенсійний збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 11.11.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір відповідно до якого продавець ОСОБА_2 передав у власність покупця ( ОСОБА_1 ) на умовах купівлі-продажу належне йому машиномісце 1-го рівня підвалу №8 (вісім) в житловому будинку літ. «Н-15-19», площею 18,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (тридцять чотири), а покупець, прийняв у власність це нерухоме майно і сплатив за нього обумовлену цим договором грошову суму.

Вказаний Договір посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №5153.

Під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу позивачем було сплачено 1% збору на загальнообов`язкове пенсійне страхування від вартості придбаної нерухомості у сумі 2064,90 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки N ПН134301С1 від 11.11.2024, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до укладеного 11.11.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору, продавець, передав у власність покупця на умові купівлі-продажу належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_3 , а покупець, прийняв у власність цю квартиру, сплатив за неї обумовлену цим договором грошову суму.

Вказаний Договір посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №5152.

Під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу позивачем було сплачено 1% збору на загальнообов`язкове пенсійне страхування від вартості придбаної нерухомості у сумі 59882,40 грн., що підтверджується квитанцією від 11.11.2024, копія якої міститься в матеріалах справи.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про повернення збору з операцій купівлі - продажу нерухомого майна, оскільки житло придбано вперше.

Листом від 09.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області на звернення від 25.12.2024 (вх.25.12.2024) щодо повернення збору з операцій купівлі - продажу нерухомого майна, повідомило позивача про відсутність підстав для складення подання на повернення збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Конституції України).

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР із змінами та доповненнями (далі Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Тобто, вказаною нормою Порядку визначено, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів слід прийти до висновку, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

У відповідності до п. 5 "Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. № 787 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі - МЮУ) 25.09.2013 р. за №1650/24182; далі - Порядок №787), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання складається органом, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (п.8 Порядку №787).

Згідно п.7.2 "Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів", затвердженого постановою правління ПФУ від 27.09.2010 №21-2 (зареєстровано в МЮУ 27.10.2010 за №988/18283), встановлено механізм здійснення органами ПФУ обліку надходження сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав №403243973, який складено 11.11.2024 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською К.В., встановлено, що позивач є власником закінченого будівництвом об`єкту - машиномісця 1-го рівня підвалу № 8 в житловому будинку літ. "Н-15-19" (загальна площа (кв.м): 18.7), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав №403243973, який складено 11.11.2024 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською К.В., встановлено, що позивачу на праві власності належить двокімнатна квартира, загальною площею (кв.м): 113.1, житловою площею (кв.м): 50, розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Як убачається з матеріалів справи, позивач в адміністративному позові просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повернути безпідставно сплачений пенсійний збір в сумі 63000 грн. на рахунок позивача.

Як зазначалося, під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу машиномісця, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (договір зареєстровано в реєстрі за №5153), позивачем було сплачено 1% збору на загальнообов`язкове пенсійне страхування від вартості придбаної нерухомості у сумі 2064,90 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки NПН134301С1 від 11.11.2024, копія якої міститься в матеріалах справи.

Також, під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 (договір зареєстровано в реєстрі за №5152) позивачем було сплачено 1% збору на загальнообов`язкове пенсійне страхування від вартості придбаної нерухомості у сумі 59882,40 грн., що підтверджується квитанцією від 11.11.2024, копія якої міститься в матеріалах справи.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26 червня 1997 року, платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, фізичні особи, які набувають право власності на нерухоме майно за договорами купівлі-продажу, міни, дарування тощо. Відповідно до цього положення, під час нотаріального посвідчення відповідних правочинів особа зобов`язана сплатити збір у розмірі 1% від вартості об`єкта нерухомого майна.

Разом з тим, законодавством передбачено винятки з вказаного обов`язку. Так, відповідно до пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740, фізичні особи звільняються від сплати збору з операцій з набуття права власності на житло в разі придбання такого житла вперше.

Таким чином, для звільнення від сплати зазначеного збору мають бути одночасно дотримані дві умови:

1. об`єктом правочину має бути житло (квартира, житловий будинок тощо),

2. таке житло має бути придбане вперше.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2024 між позивачкою та продавцем було укладено два окремі договори купівлі-продажу. Один із них стосувався придбання машиномісця, а інший квартири.

Машиномісце, як об`єкт нежитлового приміщення, не відповідає критеріям, встановленим для визнання об`єкта як житла. З урахуванням цього, на відчуження такого об`єкта пільга, передбачена пунктом 15-1 Постанови № 1740, не поширюється, а тому сплата 1% збору в сумі 2064,90 грн під час посвідчення договору купівлі-продажу машиномісця була правомірною і відповідала вимогам чинного законодавства.

Інший правочин договір купівлі-продажу квартири, що також був укладений 11.11.2024, стосувався придбання саме житлового приміщення, що підтверджується його характеристиками, зазначеними у договорі.

Зі змісту позовної заяви та з наданих доказів не вбачається, що на момент укладення цього договору позивачка вже набувала житло у власність раніше.

Водночас відповідачем не було надано жодних доказів, які б спростовували твердження позивачки про те, що дана квартира є першим придбаним нею житлом.

Таким чином, у справі відсутні відомості про наявність у позивачки іншого житлового об`єкта, набутого у власність до 11.11.2024.

За таких обставин, враховуючи, що об`єктом придбання була квартира тобто житлове приміщення, а також те, що вона була придбана позивачкою вперше, підстави для стягнення з неї 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування відсутні. Сплата зазначеного збору в сумі 59882,40 грн, здійснена позивачкою під час посвідчення договору купівлі-продажу квартири, не відповідала вимогам пункту 15-1 Постанови № 1740 і була здійснена безпідставно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що збір на загальнообов`язкове пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості квартири, яка придбана позивачем 11.11.2024 сплачений безпідставно, оскільки позивач придбала житло вперше, і на неї поширюється пільга, встановлена законодавством. Натомість у частині сплати збору при купівлі машиномісця підстав для повернення коштів не вбачається, оскільки об`єкт придбання не є житлом і не підпадає під виняток, передбачений законом.

Крім того, суд зазначає, що відсутність механізму перевірки органами ПФУ інформації про те, чи вперше особа придбала житло, не може бути підставою для відмови у поверненні їй помилково сплачених коштів у вигляді збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція вже висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 30 січня 2018 року (справа №819/1498/17), від 31 січня 2018 року (справа №819/1667/17), 20 березня 2018 року (справа №819/1249/17), від 19 червня 2018 року (справа №607/14722/16-а), від 28 листопада 2018 року (справа № 813/1126/17).

Крім того суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866 внесено зміни до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (далі -Постанова №866), зокрема, доповнено п.15-2 вказаного Порядку підпунктами в і г.

Відповідно до підп. в п.15-2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

В силу вимог п.15-3 Порядку №1740 (в редакції постанови №866), нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах в і г пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866 Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій набрала чинності 26.09.2020.

З аналізу змісту наведених норм слідує, що особа, яка вперше придбає житло, за умови подання нотаріусу необхідних документів, не сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна. Водночас подання вказаних документів є правом позивача, а не його обов`язком.

При цьому, суд враховує, що у разі, коли особа не реалізувала право на подання документів, що посвідчують її право на звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна, під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, це не позбавляє її права на звернення до органу Пенсійного фонду із заявою щодо повернення помилково сплаченої суми збору.

Приймаючи до уваги вище наведене, враховуючи той факт, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів перед судом належними та допустимими доказами правомірність відмови у формуванні подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна - квартири, яке придбавається вперше, суд доходить висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області діяло поза межами та не у спосіб визначений діючим законодавством України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови підготувати та направити подання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області для повернення позивачу 1% (59 882.40 грн.) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , відповідно до договору купівлі-продажу від 11.11.2024, зареєстрованого в реєстрі за №5152 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області підготувати та направити подання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області для повернення позивачу 1% (59 882.40 грн.) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , відповідно до договору купівлі-продажу від 11.11.2024, зареєстрованого в реєстрі за №5152.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 підготувати та направити подання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області для повернення 1% (59 882.40 грн.) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , відповідно до договору купівлі-продажу від 11.11.2024, зареєстрованого в реєстрі за №5152.

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області підготувати та направити подання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області для повернення ОСОБА_1 1% (59 882.40 грн.) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , відповідно до договору купівлі-продажу від 11.11.2024, зареєстрованого в реєстрі за №5152.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п?ять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 квітня 2025 року.

Суддя Н.А. Полях