Справа № 541/4653/24
Суддя: Морозовська О. А.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/4653/24
Номер провадження 2-а/541/3/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 квітня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Свій позов мотивував тим, що 5 грудня 2024 року працівником відповідача позивачу було вручено Постанову № 990 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 05.12.2024 року. Згідно вказаної постанови, позивач з 2023 року перебуває на військовому обліку, змінив місце проживання зареєструвався як внутрішньо переміщена особа, але не став в 7-ми денний термін на військовий облік за місцем проживання, а саме на території підпорядкованій ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги абзацу 4 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзац 2 п.п. 10-1 пункту 1 правил військового обліку відповідно до додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487. Правопорушення є триваюче, яке виявлене 27.11.2024 року. Зазначено, що своїми діями позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Позивач вважає вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною і такою, яка підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що він є внутрішньо переміщеною особою та вимушений був тікати від війни з міста Краматорськ Донецької області до іншого міста. Зараз тимчасово проживаю в м. Миргород. Під час евакуації, позивач не встиг взяти свої документи серед яких був і військовий квиток. Згідно інформації наявній та доступній відповідачу, позивач є не придатним до військової служби. Має II групу інвалідності та низку тяжких захворювань, серед яких: бронхіальна астма, переніс три онкологічні операції на колостом, остеохондроз на хребту та ногах. Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, але позивач вважає, що справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що статтю 210 КУпАП доповнено частиною третьою Законом України від 09.05.2024 року. Відповідно до Примітки, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. На розгляді справи позивач не був присутнім. Позивачу вручили постанову 05 грудня 2024 року та поставили перед фактом наявності та обов`язку сплатити штраф. Позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено абсолютно усі відомості про нього: адреса реєстрації, адреса його проживання як ВПО, РНОКПП, паспортні дані і навіть номер мобільного телефону. Це свідчить про те, що абсолютно усі відомості про позивача районний ТЦК міг отримати і фактично отримав із відповідних реєстрів. А отже, згідно з приміткою до ст. 210 КУпАП, це свідчить про неможливість застосування до позивача положень ст. 210 КУпАП, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не ознайомлював його із протоколом про адміністративне правопорушення, не повідомили його про час та місце розгляду справи, не вжили всіх заходів щодо надання йому можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі на отримання правової допомоги. Оскаржувана постанова не прийнята в спосіб, який передбачений нормами КУпАП. Зокрема, оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності були порушені його права, в тому числі право на захист, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Позивач просив скасувати постанову винесену ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення № 990 від 05.12.2024 року про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 16 січня 2025 року відкрито провадження у справі.

21 січня 2025 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначили, що ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 в 14:00 27.11.2024 року, отримав направлення на військово-лікарську комісію для визначення придатності до військової служби та визнаний придатним до військової служби в частинах забезпечення. ОСОБА_1 прибув з м. Краматорська, Донецької області, як внутрішньо переміщена особа та отримав довідку від 28.08.2023 року № 1632- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. В зв`язку з тим, що гр. ОСОБА_1 не став на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 у семиденний термін з дня отримання статусу внутрішню переміщеної особи, 27.11.2024 року уповноваженою особою було складено протокол № 990. Під час складання протоколу позивач був присутнім про, що свідчить його підпис у протоколі. 27.11.2024 року ОСОБА_1 написав заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про взяття його на військовий облік військовозобов`язаних запасу. 05.12.2024 року винесено ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 постанову № 990 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП за порушення правил військового обліку. Позивач був присутнім під час винесення постанови та отримав другий примірник постанови про що свідчить його особистий підпис. Вважають, позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за порушення правил військового обліку. Просили залишити постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 № 990 від 05.12.2024 без змін, а позовну заяву без задоволення (а.с. 46-55).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позові підстав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 28 серпня 2023 року № 1632- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу з м. Краматорська Донецької області і зареєстровано місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

27 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про взяття його на військовий облік військовозобов`язаних рядового, сержантського, старшинського складу запасу (а.с. 52).

27 листопада 2024 року начальником групи військового обліку сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_4 складено відносно ОСОБА_1 . Протокол № 990 із зазначенням суті правопорушення: «27.11.2024 о 14 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибув ОСОБА_1 , який 28.08.2023 змінив місце проживання, та зареєструвався як внутрішньо переміщена особа, але не став в 7-ми денний термін на військовий облік за місцем проживання, а саме в ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги частини 4 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та правил військового обліку відповідно до додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП». Вказаний протокол було отримано ОСОБА_1 особисто, про що свідчить його підпис у відповідній графі (а.с. 49).

Постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_5 № 990 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 05.12.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. В мотивувальній частині постанови зазначено, що «27.11.2024 о 14 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибув ОСОБА_1 , який з 2023 року не перебуває на військовому обліку, змінив місце проживання, та зареєструвався як внутрішньо переміщена особа, але не став в 7-ми денний термін на військовий облік за місцем проживання, а саме на території підпорядкованій ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги абзацу 4 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзац 2 п.п. 10-1 пункту 1 правил військового обліку відповідно до додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487. Правопорушення є триваюче, яке виявлене 27.11.2024 року». Зазначено, що своїми діями позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень (а.с. 53).

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Абзацом 4 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції чинній станом на час події 28.08.2023 р.) передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Однак, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» до 19.05.2024 року не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку. Проте з 19.05.2024 року в Законі №2232-ХІІ діє положення ч. 10 ст. 1, яким визначено громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч. 7 ст. 1 вказаного Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. З 17.03.2014 в Україні діє особливий період, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», з 24.02.2022 в Україні оголошено загальну мобілізацію, після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2024 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», тому особливий період діє по даний час.

Отже, до 19.05.2024 норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало.

Тобто, з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні-не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). За ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності. Чинним законодавством заборонено притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо на момент подій адміністративна відповідальність не була передбачена певною нормою КУпАП, адже закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

В цій же справі судом встановлено, що позивач, який 28.08.2023 змінив місце проживання, та зареєструвався як внутрішньо переміщена особа, мав обов`язок стати на військовий облік як військовозобов`язанийв 7-ми денний термін за місцем проживання, а саме на території підпорядкованій ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог абзацу 5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзац 2 п.п. 10-1 пункту 1 правил військового обліку відповідно до додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487.

З 19.05.2024 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму ч. 3 ст. 210 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

На виконання ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 27.11.2024, проте на нього склали протокол за ч. 3 ст. 210 КУпАП за те, що 28.08.2023 він змінив місце проживання, та зареєструвався як внутрішньо переміщена особа, але не став в 7-ми денний термін на військовий облік за місцем проживання, а саме на території підпорядкованій ІНФОРМАЦІЯ_2 , на той момент, коли не існувало норми ч. 3 ст. 210 КУпАП, за що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_5 № 990 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 05.12.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Отже, ОСОБА_1 не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП з 28.08.2023, бо норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку, що ОСОБА_1 і зробив 27.11.2024. Тож немає ні події, ні складу адміністративного правопорушення ч. 3 ст. 210 КУпАП, за яке ОСОБА_1 піддано такому суворому стягненню як 17000 грн. штрафу. Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе, бо закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії. Крім того, згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідач діяв не на підставі закону, оскаржувана постанова незаконна і має бути скасована, а провадження закрите.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги обґрунтовані, їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ч. 2 ст. 19, 65 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та ст.ст. 5, 9, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову винесену ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення № 990 від 05 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса знаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , робоча адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 08 квітня 2025 року.

Суддя: О. А. Морозовська