Справа № 240/15613/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/15613/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, які призвели до включення виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира від 12.04.2024 по справі №295/9486/23 замість першої до третьої черги погашення заборгованості;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області змінити чергу погашення заборгованості за судовим рішенням, яке набрало законної сили та виконавчий лист Богунського районного суду міста Житомира від 12.04.2024 по справі №295/9486/23 замість третьої включити до першої черги погашення заборгованості.

Обґрунтовуючи заявлені до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області (далі - відповідач, Управління) позовні вимоги вказала, що Управлінням прийнято до виконання виконавчий лист Богунського районного суду м.Житомира від 12.04.2024 виданий у справі №295/9486/23 щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в порядку спадкування, недоотримані померлим її чоловіком ОСОБА_2 пенсійні виплати у розмірі 56 550,58 грн та сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

При цьому позивачка не погоджується, що його виконання Управлінням проводиться в порядку третьої черги погашення заборгованості та вважає дії та рішення відповідача щодо включення виконавчого документа виготовленого у справі №295/9486/23, в частині стягнення недоотриманих за життя її чоловіком пенсійних виплати у розмірі 56 550,58 грн та сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн протиправними.

Ухвалою суду від 26.08.2024 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

09.09.2024 від представника Управління надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність, оскільки кошти за виконавчим листом не є для стягувача соціальними виплатами, а є майном, яке ввійшло до складу спадщини, тобто спадком, а тому виконавчий лист було включено до третьої черги погашення заборгованості.

Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Встановлено, що Головним управлінням Державної казначейської служби України в Житомирській області прийнято до виконання виконавчий лист Богунського районного суду м. Житомира від від 12.04.2024 виданий у справі №295/9486/23 щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в порядку спадкування, недоотримані за життя ОСОБА_2 кошти.

Нараховані на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 прийнятого у справі №240/14817/21 пенсійні кошти у розмірі 56 55,58 грн є доплатою до пенсії ОСОБА_2 яка встановлена статтею 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не виплачена, у зв`язку з його смертю.

Позивачка звернулася до відповідача із заявою про виплату їй, як спадкоємниці недоотриманих за життя ОСОБА_2 пенсійних виплат, згідно із здійсненим перерахунком на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 прийнятого у справі №240/14817/21.

За результатами розгляду поданої заяви листом від 31.05.2024 №04-08-1-10/8120 Управління повідомило позивачку, що виконавчі документи про стягнення коштів на користь спадкоємця з органу Пенсійного фонду України суми недоотриманої пенсії, приймаються до виконання та погашаються за третьою чергою заборгованості, оскільки кошти за виконавчим листом не є для стягувача соціальними виплатами, а є майном, яке ввійшло до складу спадщини, тобто є спадком.

З діями Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області, які призвели до включення виконавчого листа Богунського районного суду м.Житомира від 12.04.2024 виданий у справі №295/9486/23 в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в порядку спадкування, недоотримані ОСОБА_2 , пенсійні виплати замість першої до третьої черги погашення заборгованості позивачка не погоджується, а тому звернулася до суду за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вказує наступне.

Приписами ст.2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" №4901-VI від 05.06.2012 (далі - Закон №4901-VI) визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, окрім інших, державний орган.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ст.3 Закону №4901-VI).

Виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч.1 ст. 2 Закону №4901-VI суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом (п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4901-VI).

Заборгованість погашається в такій черговості:

- у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;

- у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;

- у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Як свідчать матеріали справи, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 прийнятого у справі №240/14817/21 ОСОБА_2 нараховано пенсійні кошти у розмірі 56 55,58 грн, які він не отримав за життя.

У той час, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12.04.2024 у справі №295/9486/23 стягнуті пенсійні виплати у розмірі 56 55,58 грн на користь позивачки в порядку спадкування. Виданий Богунським районним судом м.Житомира у вказаній справі виконавчий лист позивачка подала до Управління з метою отримання успадкованих нею коштів, який включено до третьої черги погашення заборгованості, оскільки для стягувачки не є соціальними виплатами, а є майном, яке ввійшло до складу спадщини, тобто спадком.

Тобто, спірні правовідносини у даній справі виникли з приводу черговості погашення заборгованості.

У той час, ч.1. ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1218, 1219 ЦК України).

За положеннями ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Під час судового розгляду справи встановлено, що у відповіді на заяву про виплату позивачці успадкованих коштів Управління листом №04-08-1-10/10590 від 22.07.2024 повідомило про черговість погашення заборгованості. Зокрема, про те, що виконавчі документи про стягнення коштів на користь спадкоємця з органу Пенсійного фонду України, суми недоотриманої пенсії, приймаються до виконання та погашаються за третьою чергою заборгованості, оскільки такі кошти не є для позивачки соціальними виплатами, а є майном, яке ввійшло до складу спадщини, тобто спадком.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 15.12.2023 по справі №805/2628/18-а зазначив, що особливість пенсійних (публічно-правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та Пенсійним фондом України полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані з особою пенсіонера, а відтак після смерті цієї особи зобов`язання Пенсійного фонду України, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачка, як спадкоємиця має право на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавиці, яка залишилася не отриманою останньою за життя, а тому відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області змінити чергу погашення заборгованості за судовим рішенням, яке набрало законної сили, та виконавчим листом Богунського районного суду міста Житомира від 12.04.2024 по справі №295/9486/23, зокрема замість третьої включити до першої черги погашення заборгованості.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного суду є захист порушених прав фізичних осіб з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно позовні вимоги не можуть бути спрямовані у майбутнє, оскільки задоволення такого позову буде суперечити меті і завданню адміністративного судочинства. Тому суд вважає, що порушене право підлягає захисту станом на час вирішення справи, а тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи наведене, з урахуванням висновків суду у даній справі, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246,256 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області (вул. Новий Бульвар, 5, м. Житомир, 10014. ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 09 квітня 2025 р.

09.04.25