Справа № 129/2666/24
Суддя: Капуш І. С.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/2666/24
Провадження по справі № 2-а/129/23/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Капуша І.С.,

розглянувши без участі сторін та їх представників в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В :

23.08.2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 08.08.2024р. інспектором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 працівником ЗСУ ОСОБА_2 було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення № 411 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, як зазначається в даному протоколі, ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 11 ст. 26 та п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 2 пп. 1 п. 1, пп. 7 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2023 року абз. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 р.), а саме будучи звільненим з військової служби (згідно відповіді на запит за вх.18438 від 05.08.2024р.) у п`ятиденний строк після звільнення не прибув для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та по теперішній час не перебував на військовому обліку за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 (та в подальшому після адміністративно-територіального перерозподілу затвердженого Постановою ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ - у ІНФОРМАЦІЯ_4 ), внаслідок своїх дій громадянин ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке закінчилося у серпні 2024 року, коли громадянин ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття його на військовий облік, що є порушенням правил військового обліку в частині не перебування на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідному районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, таким чином вчинивши правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В подальшому, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП № 411, якою було накладено на нього штраф у сумі 17000,00 грн.

Однак, позивач вказує, що категорично не згоден з зазначеною постановою та заперечує факт вчинення ним вказаного правопорушення. Вважає, що тимчасово виконуючий обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 не маючи у своєму розпорядженні жодних доказів, не вірно оцінив обставини справи та прийняв незаконне рішення. Таким чином оскаржувана постанова, на думку позивача, не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Зазначив, що наведені в оскаржуваній постанові відомості не відповідають дійсним обставинам справи, а наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами, адже, в постанові вказано, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не став на військовий облік після звільнення з військової служби, і в той же час співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому квитку в розділ 17 здійснив запис - «Не служив», тобто, відповідачем не лише не наведено в постанові докази того, що ОСОБА_1 на облік після звільнення з Збройних Сил України не став, а й внесено у військовий квиток запис про те, що позивач взагалі «Не служив». Тобто, відомості, які співробітники відповідача внесли в військовий квиток позивача фактично спростовують та суперечать тим обґрунтуванням, які вказані відповідачем у оскаржуваній постанові.

Вказав, що позивач 16.07.2024 року оновив свої дані, проте, коли він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 , його змусили підписати заяву про постановку на облік, оскільки згідно їхніх даний він на обліку не стоїть, ОСОБА_1 в усній формі пояснив, що він став на облік після звільнення з ЗСУ, тобто він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, його військовий квиток був викрадений і він не має змоги це підтвердити. Співробітники ТЦК та СП продиктували йому текст заяви, змусили його написати заяву про постановку на облік і в поясненнях написати не так як було насправді (на облік став, оскільки військовий квиток викрадений), а в поясненнях написати, що на обліку не перебував, правил військового обліку не знав, тощо. Тому він просить при ухваленні судом рішення не враховувати ті його заяви, які йому продиктовані співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , та просить суд врахувати правові висновки Верховного суду викладені в постанові по справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) від 08.07.2020 року (сам факт визнання особою вини у вчинення адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення). В даному випадку відповідач не надав доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а саме доказів того, що останній після звільнення з ЗСУ (24.05.2001р.) не став на облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посилаючись на ч.1 ст.38 КУпАП, зазначив, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). За ч.7 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. В даному випадку відповідачем винесено оскаржувану постанову без врахування ч.1 ст.38 КУпАП, оскільки як вказує Відповідач в постанові , що Позивач не став на облік після звільнення з ЗСУ, ОСОБА_1 проходив військову службу в 1999-2001 рр. (з 24.11.1999року по 24.05.2001року), тобто, з часу звільнення з ЗСУ пройшло 23 роки, в той час як за ч.7 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення, тобто, якщо виявлено правопорушення в 2024 році, то притягнути за його вчинення особу до відповідальності не можливо, оскільки минуло більше 1 року з дня його вчинення.

Про незаконність оскаржуваної Позивачем постанови свідчить також те, що відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП встановлена Законом, який набрав чинності 19.05.2024, отже він не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за порушення вчинено до 19.05.2024р., отже, відповідно до положень ст. 210 КУпАП, в редакції станом на 24.05.2001р. не було ч. 3 ст. 210 КУпАП і за порушення правил військового обліку було визначене покарання у виді штрафу від 510 грн. до 850 грн., а не 17000 грн., як застосовано до позивача.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, тому станом на дату звільнення Позивача зі служби в ЗСУ 24.05.2001р. не існувало ч.3 ст.210 КУпАП.

Також зазначив, що до ст. 210 КУпАП та до ст. 210-1 КУпАП, є примітка, яка передбачена і зазначена в Кодексі про адміністративні правопорушення. У ній йдеться про те що положення цих статей - 210 ті 210-1 не застосовується у разі коли в ТЦК є можливість отримання персональних даних призовника чи військовозобов`язаного через електронну інформаційну взаємодію з іншими реєстрами.

Враховуючи, що всю цю інформацію Відповідач міг отримати шляхом взаємодії з реєстрами, тому те, порушення, яке інкримінують Позивачу не є порушенням правил військового обліку в розумінні саме цієї примітки, тому що ТЦК, коли у нього виникає питання до конкретного військовозобов`язаного шляхом взаємодії з іншими реєстрами може отримати цю інформацію відповідно до ст. 210 та 210-1.

Крім того, накладати адміністративне стягнення від імені ТЦК та СП мають право саме начальники ІНФОРМАЦІЯ_2 , а особа яка постановила і підписала оскаржувану постанову ( ОСОБА_3 ) не являється начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , а являється виконуючим обов`язки керівника, тому він не мав повноважень на винесення таких постанов, тобто, постанова винесена неуповноваженою особою.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 18.05.2024, внесено зміни до статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", який набрав чинності 19.05.2024, внесено зміни до статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за змістом яких статтю 210 доповнено частиною 3, якою встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період.

На виконання цих норм Позивач оновив свої дані 16.07.2024 року, тобто у визначений Законом строк.

Відтак відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а також підстави притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Оскаржуване рішення було прийнято без урахування всіх обставин, а також без оцінки доводів позивача наведених у клопотанні про закриття провадження.

На підставі ст.ст. 262-263 КАС України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити вказуючи, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормативним положенням матеріального і процесуального права, чинного на час виникнення спірних правовідносин, оскільки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є військовозобов`язаним та не перебуває на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджуються даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.08.2024 року №1/2917 (зареєстроване 05.08.2024 року за вхідним №18438).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 не прив`язаний до військкомату.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 11.02.2001 року) для постановки на військовий облік усі військовозобов`язані повинні у семиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів за місцем постійного або фактичного проживання.

Згідно пункту «б» частини 2 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 11.02.2001 року) взяттю на військовий облік у військових комісаріатах підлягають громадяни. звільнені з військової служби у запас.

Відповідно до ч. 11 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особи. звільнені з військової служби. зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) для взяття на військовий облік.

Проте, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , будучи призваним на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 24.11.1999 року та після проходження строкової військової служби і звільнення з військової служби в запас, особисто в 5-денний строк не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_8 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, внаслідок чого ОСОБА_1 з моменту звільнення та по 02.08.2024 року не перебував на військовому обліку в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на військовозобов`язаного ОСОБА_1 .

02.08.2024 року Позивач особисто прибув для взяття на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_9 та написав заяву про взяття на військовий облік (зареєстрована за вхідним № НОМЕР_1 від 02.08.2024 року).

03.08.2024 року з метою взяття на військовий облік ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_4 , на адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 (колишній ІНФОРМАЦІЯ_8 ) було направлено запит за вихідним №1990/8246 чи перебував ОСОБА_1 на військовому обліку та чи отримував військово-обліковий документ. Якщо не перебував, надати копію витягу з книги протоколів засідань призовної комісії, завірені належним чином.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.08.2024 року №1/2917 (зареєстроване 05.08.2024 року за вхідним №18438) громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Був призваний на військову строкову службу 24.11.1999 року, повторно на військовий облік не став. ІНФОРМАЦІЯ_10 підтвердити чи видавався військово-обліковий документ на ім`я ОСОБА_1 немає можливості.

08.08.2024 року, при опрацюванні звернення Позивача про взяття на військовий облік та після отримання відповіді на запит з ІНФОРМАЦІЯ_7 начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_4 було виявлено, що ОСОБА_1 , 1980 року народження, в порушення вимог абз.2 пп.1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. не перебуває на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, громадянин ОСОБА_1 , після звільнення зі служби не прибув для постановки на військовий облік військовозобов`язаних за місцем реєстрації до ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також по теперішній час не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

08.08.2024 року, після прибуття громадянина ОСОБА_1 та у зв`язку з виявленням в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 210 КУпАП, інспектором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 - працівником ЗСУ ОСОБА_2 , уповноваженим складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №822 від 25.12.2023 року, на підставі статей 235, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення було складено протокол №411 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (за вхідним №18849 від 08.08.2024 року), згідно якого: громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 11 ст. 26 та п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 2 пп. 1 п. 1, пп. 7 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2023 року абз. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 р.), а саме будучи звільненим з військової служби (згідно відповіді на запит за вх.18438 від 05.08.2024р.) у п`ятиденний строк після звільнення не прибув для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та по теперішній час не перебував на військовому обліку за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 (та в подальшому після адміністративно- територіального перерозподілу затвердженого Постановою ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ - у ІНФОРМАЦІЯ_4 ), внаслідок своїх дій громадянин ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке закінчилося у серпні 2024 року, коли громадянин ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття його на військовий облік, що є порушенням правил військового обліку в частині не перебування на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідному районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі).

Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 15.08.2024 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 6, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

В графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу громадянин ОСОБА_1 власноруч зазначив: «Зауважень, доповнень не маю».

Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 08.08.2024 року, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу.

До протоколу додано: копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копію РНОКПП, копію заяви ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_1 , витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на ОСОБА_1 , рапорт начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_5 , копія запиту та відповіді на запит.

Згідно пояснень наданих ОСОБА_1 від 08.08.2024 року за вх.№18848: «Я, ОСОБА_1 , через незнання правил відслужив строкову службу у 2001 році не став на облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 та по сьогоднішній день не перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Свою вину визнаю, в подальшому зобов`язуюсь не порушувати». Також ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

15.08.2024 року на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час, будучи належним чином повідомленим про час і дату розгляду, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

ОСОБА_1 був повідомленим про дату й час розгляду справи та заявив клопотання про розгляд справи без його участі, 15.08.2024 року на 10 год. 00 хв. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому розгляд справи відбувся без участі громадянина ОСОБА_1 відповідно до статей 276-280 КУпАП.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в чинній редакції) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Відповідно до абз. 2 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 11.02.2001 року) для постановки на військовий облік усі військовозобов`язані повинні у семиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів за місцем постійного або фактичного проживання.

Згідно пункту «б» частини 2 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 11.02.2001 року) взяттю на військовий облік у військових комісаріатах підлягають громадяни, звільнені з військової служби у запас.

Відповідно до ч. 11 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) для взяття на військовий облік.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів військовозобов`язані повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.

Відповідно до вимог п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2023 року абз. 18 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 року) взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності.

Відповідно до пункту 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не прив`язаний до військкомату.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.08.2024 року №1/2917 (зареєстроване 05.08.2024 року за вхідним №18438) громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Був призваний на військову строкову службу 24.11.1999 року, повторно на військовий облік не став.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Триваюче правопорушення громадянина ОСОБА_1 розпочалось з часу звільнення зі строкової військової служби в запас, після чого громадянин ОСОБА_1 особисто повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_8 для взяття на військовий облік за зареєстрованим місцем проживання, та по теперішній час не перебував на військовому обліку, що було виявлено коли Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття його на військовий облік від 02.08.2024 року, відповідно після виявлення триваючого адміністративного правопорушення було складено протокол №411 від 08.08.2024 р., відтак строки для притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку згідно ст.38 КУпАП не були порушені.

Копію постанови було особисто вручено позивачу 15.08.2024 року, з дотриманням вимоги щодо триденного строку на вручення встановленого ст. 285 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі постанови.

Диспозиція статті 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів - призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Оцінюючи спірні правовідносини варто врахувати, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що складений уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 протокол про адміністративне правопорушення від 08.08.2024 року відповідає положенням ст. 235 та 255 КУпАП.

В зазначеному протоколі відображено дату та місце його складання, повну інформацію про особу правопорушника, суть вчиненого правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63

Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом Позивача у протоколі.

В протоколі також зазначено дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 вручено другий примірник протоколу, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу.

Громадянин ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення без його участі.

Враховуючи вищевикладене, Відповідачем з дотриманням вимог КУпАП було правомірно притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП за порушення останнім правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: вимог ч. 11 ст. 26, п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз.2 пп.1 і п.п.7 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р., у зв`язку з неперебуванням військовозобов`язаного ОСОБА_1 на військовому обліку.

ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що після прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 його почали морально пресувати співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 і почали вимагати, щоб він підписав заяву про постановку на облік бо згідно їхніх даних він на обліку не стоїть. В усній формі Позивач пояснив, що він став на облік після звільнення з ЗСУ, тобто він з`явився в військкомат, проте його військовий квиток був викрадений і він не має змоги це підтвердити.

Проте дані твердження Позивача не відповідають дійсності, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та є спробою ввести суд в оману і дискредитувати ІНФОРМАЦІЯ_5 , як орган військового управління, та його посадових осіб.

Позивач протягом тривалого часу, а саме з часу звільнення зі строкової військової служби в запас та по 02.08.2024 року не звертався до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (до 2021 року - до РВК) з метою взяття на військовий облік, при цьому жодних об`єктивних та поважних причин такому тривалому порушенню правил військового обліку не існувало, більше того, Позивач мав обов`язок особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_11 (на час початку вчинення триваючого правопорушення - до військового комісаріату) за своїм місцем проживання для взяття на військовий облік, та перебувати на військовому обліку. При цьому, жодних поважних причин щодо невиконання даного обов`язку у Позивача не було.

Вищезазначені твердження Позивача не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом. а відтак не можуть братися судом до уваги при вирішенні даної справи.

Також Позивач зазначає, що Відповідач не надав доказів вчинення Позивачем правопорушення, а саме доказів того, що Позивач після звільнення з ЗСУ (24.05.2001 року) не став на облікв ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте дане твердження спростовується наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення №411. розпочатої протоколом від 08.08.2024 року №411 відносно громадянина ОСОБА_1 .

Крім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення №411 від 08.08.2024 року додано: копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копію РНОКПП, копію заяви ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_1 , витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на ОСОБА_1 , рапорт начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_5 , копія запиту та відповіді на запит.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 не прив`язаний до військкомату.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.08.2024 року №1/2917 (зареєстроване 05.08.2024 року за вхідним №18438) громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Був призваний на військову строкову службу 24.11.1999 року, повторно на військовий облік не став.

Згідно пояснень наданих ОСОБА_1 від 08.08.2024 року за вх.№18848: «Я, ОСОБА_1 , через незнання правил відслужив строкову службу у 2001 році не став на облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 та по сьогоднішній день не перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Свою вину визнаю, в подальшому зобов`язуюсь не порушувати».

Вищенаведеним в достатній мірі підтверджується факт неперебування Позивача на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання. а отже порушення ним правил військового обліку та. відповідно. вчинення триваючого адміністративного правопорушення. передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Водночас позивач зазначає, що навіть якщо виявили правопорушення в 2024 році, то притягнути за його вчинення особу до відповідальності не можливо, оскільки минуло більше 1 року з дня його вчинення.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Триваюче правопорушення громадянина ОСОБА_1 розпочалось з часу звільнення зі строкової військової служби в запас, після чого громадянин ОСОБА_1 особисто повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_8 для взяття на військовий облік за зареєстрованим місцем проживання, та по теперішній час не перебував на військовому обліку, що було виявлено коли Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття його на військовий облік від 02.08.2024 року, відповідно після виявлення триваючого адміністративного правопорушення було складено протокол №411 від 08.08.2024 р., відтак строки для притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку згідно ст.38 КУпАП не були порушені.

Також Позивач зазначає, що норма ч.3 ст.210 КУпАП з`явилась лише 19.05.2024 року, оскільки набув чинності Закон України №°3696-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таким чином, на момент, коли у нього виник обов`язок стати на військовий облік, тобто коли ніби мала відбутись подія адміністративного правопорушення - 24.05.2001 року, такого складу адміністративного правопорушенняяк ч.3 ст.210 КУпАПне існувало. Отже, Позивач не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

Проте, дане твердження спростовується тим, що згідно ч.3 ст.210 КУпАП (в редакції Закону України за № 3696-IX від 9 травня 2024 року) порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч.2 ст.210 КУпАП (в редакції Закону України за № 1357-IX від 30.03.2021) порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 8 КУпАП, що визначає чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, при цьому, закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто, поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів, і разом з тим, закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Закон України № 3696-IX від 9 травня 2024 року, який набрав чинності 19.05.2024 року, не встановлює відповідальність за адміністративне правопорушення передбачене ст. 210 КУпАП вчинене в особливий період - а лише її посилює, та враховуючи що Позивач не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних з травня 2001 року, тобто тривалий час, та лише 02.08.2024 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття його на військовий облік, тобто після набрання чинності Закону України № 3696-IX від 9 травня 2024 року, і чим відповідно розпочав процес взяття на військовий облік військовозобов`язаних, тим самим закінчив вчинення триваючого правопорушення, а відповідно до положень статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, відтак Позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП (в редакції Закону України за № 3696-IX від 9 травня 2024 року).

Згідно ст.210 КУпАП, положення ст.210 цього кодексу не застосовуються у разі можливості отримати держателем Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних військовозобов`язаного, у тому числі стосовно його перебування на військовому обліку, шляхом електронної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних держателями яких є державні органи.

У зв`язку з чим Позивач вважає, що у ІНФОРМАЦІЯ_2 була можливість отримати його персональні дані через електронну інформаційну взаємодію.

Так, згідно примітки до статті 210 КУпАП (в редакції Закону № 3696-IX від 09.05.2024) положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до вимог Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядок № 1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основним завданням Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи Служби зовнішньої розвідки України та розвідувального органу Міністерства оборони України.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема: місце проживання та місце перебування; відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), а також дітей); відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи) (ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»).

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», для формування бази даних Реєстру Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю Реєстру відомості, передбачені статтею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України віком від 18 до 60 років. До Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Крім того, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, встановлено низку обов`язків призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема: перебувати на військовому обліку за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання в районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві; особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік; особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію; негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа; звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів тощо.

Вищевказане свідчить про те, що у разі перебування військовозобов`язаного на військовому обліку в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, останній має можливість отримувати інформацію про такого військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

В свою чергу, згідно відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення №411 від 08.08.2024 року та підтверджено матеріалами справи, громадянин ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання, внаслідок чого порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 2 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487.

Відтак положення примітки до статті 210 КУпАП не застосовуються в даному випадку, оскільки Позивач не перебуває на військовому обліку та притягується до адміністративної відповідальності за неперебування на військовому обліку, а не за порушення вимог пп.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

ОСОБА_1 вказав, що накладати адміністративне стягнення від імені ТЦК та СП мають право саме начальники ІНФОРМАЦІЯ_2 . А особа яка винесла і підписала оскаржувану постанову ( ОСОБА_3 ) не являється начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , а являється виконуючим обов`язки керівника, тому він не мав повноважень на винесення таких постанов, тобто постанова винесена не уповноваженою особою.

Згідно статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так, Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення №1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Згідно абзаців першого та другого пункту 12 Положення № 1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України. Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно пункту 120 Положення № 1153/2008 у зв`язку зі службовою необхідністю на військовослужбовця, який займає штатну посаду, може бути покладено тимчасове виконання обов`язків за іншою рівнозначною або вищою посадою, а саме: 1) вакантною - за його згодою; 2) невакантною - у разі тимчасової відсутності або внаслідок усунення від виконання службових обов`язків чи відсторонення від виконання службових повноважень військовослужбовця, який її займає. Безперервний строк тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою не повинен перевищувати шести місяців, а за невакантною - чотирьох місяців, за винятком випадків, передбачених пунктом 137, абзацом одинадцятим пункту 145 цього Положення.

В силу пункту 121 Положення № 1153/2008 тимчасове виконання обов`язків покладається на військовослужбовців наказом командира (начальника) військової частини. Для тимчасового виконання обов`язків за вакантними і невакантними військовими посадами можуть призначатися, зокрема, особи старшого офіцерського складу - на військові посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачені військові звання старшого або вищого офіцерського складу.

Таким чином, тимчасове покладання виконання обов`язків за посадою на певну особу надає такій особі повноваження, передбачені для тимчасово зайнятої посади, в тому числі у разі тимчасового виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 така посадова особа тимчасово набуває прав та обов`язків, закріплених за посадою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, а тому справа про адміністративне правопорушення №411 правомірно була розглянута тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 та за наслідком розгляду винесено постанову №411 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову підтримав, просив їх задовільнити. Правом на подачу відповіді на відзив не скористався.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 письмово просив справу розглядати у відсутність представника ІНФОРМАЦІЯ_2 за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в чинній редакції) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Відповідно до абз. 2 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що 08.08.2024р. інспектором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 працівником ЗСУ ОСОБА_2 було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення № 411 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, як зазначається в даному протоколі, ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 11 ст. 26 та п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 2 пп. 1 п. 1, пп. 7 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2023 року абз. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 р.), а саме будучи звільненим з військової служби (згідно відповіді на запит за вх.18438 від 05.08.2024р.) у п`ятиденний строк після звільнення не прибув для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та по теперішній час не перебував на військовому обліку за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 (та в подальшому після адміністративно-територіального перерозподілу затвердженого Постановою ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ - у ІНФОРМАЦІЯ_4 ), внаслідок своїх дій громадянин ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке закінчилося у серпні 2024 року, коли громадянин ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття його на військовий облік, що є порушенням правил військового обліку в частині не перебування на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідному районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, таким чином вчинивши правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП № 411, якою було накладено на нього штраф у сумі 17 000,00 грн.

В позовній заяві позивач вказує, що категорично не згоден з зазначеною постановою та заперечує факт вчинення ним вказаного правопорушення. Вважає, що тимчасово виконуючий обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 не маючи у своєму розпорядженні жодних доказів, не вірно оцінив обстановку та прийняв незаконне рішення. Таким чином оскаржувана постанова, на думку позивача, не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Зазначив, що 16.07.2024 року оновив свої дані, проте, коли він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 , його змусили підписати заяву про постановку на облік, оскільки згідно їхніх даний він на обліку не стоїть, ОСОБА_1 в усній формі пояснив, що він став на облік після звільнення з ЗСУ, тобто він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, його військовий квиток був викрадений і він не має змоги це підтвердити. Співробітники ТЦК та СП продиктували йому текст заяви, змусили його написати заяву про постановку на облік і в поясненнях написати не так як було насправді (на облік став, оскільки військовий квиток викрадений), а в поясненнях написати, що на обліку не перебував, правил військового обліку не знав, тощо. Тому він просить при ухваленні судом рішення не враховувати ті його заяви, які йому продиктовані співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , та просить суд врахувати правові висновки Верховного суду викладені в постанові по справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) від 08.07.2020 року (сам факт визнання особою вини у вчинення адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення). В даному випадку відповідач не надав доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а саме доказів того, що останній після звільнення з ЗСУ (24.05.2001р.) не став на облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посилаючись на ч.1 ст.38 КУпАП, зазначив, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). За ч.7 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. В даному випадку відповідачем винесено оскаржувану постанову без врахування ч.1 ст.38 КУпАП, оскільки як вказує Відповідач в постанові , що Позивач не став на облік після звільнення з ЗСУ, ОСОБА_1 проходив військову службу в 1999-2001 рр. (з 24.11.1999року по 24.05.2001року), тобто, з часу звільнення з ЗСУ пройшло 23 роки, в той час як за ч.7 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення, тобто, якщо виявлено правопорушення в 2024 році, то притягнути за його вчинення особу до відповідальності не можливо, оскільки минуло більше 1 року з дня його вчинення. Про незаконність оскаржуваної Позивачем постанови свідчить також те, що відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП встановлена Законом, який набрав чинності 19.05.2024, отже він не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за порушення вчинено до 19.05.2024р., отже, відповідно до положень ст. 210 КУпАП, в редакції станом на 24.05.2001р. не було ч. 3 ст. 210 КУпАП і за порушення правил військового обліку було визначене покарання у виді штрафу від 510 грн. до 850 грн., а не 17000 грн., як застосовано до позивача.

Однак, дані твердження позивача не відповідають дійсності, суперечать вимогам чинного законодавства та є наслідком невірного тлумачення норм права виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Нормативними положеннями ст. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України";Про Збройні Сили України";Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р., дію якого було неодноразово продовжено і який діє до теперішнього часу.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 30.06.2023 року (чинній на час виникнення спірних правовідносин) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Крім того, 18.05.2024р. набрав чинності Закон України «про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633 ІХ від 11.04.2024р. Вказаним законом статтю 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є військовозобов`язаним та не перебуває на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджуються даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.08.2024 року №1/2917 (зареєстроване 05.08.2024 року за вхідним №18438).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 не прив`язаний до військкомату.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 11.02.2001 року) для постановки на військовий облік усі військовозобов`язані повинні у семиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів за місцем постійного або фактичного проживання.

Згідно пункту «б» частини 2 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 11.02.2001 року) взяттю на військовий облік у військових комісаріатах підлягають громадяни. звільнені з військової служби у запас.

Відповідно до ч. 11 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особи. звільнені з військової служби. зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) для взяття на військовий облік.

Проте, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , будучи призваним на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 24.11.1999 року та після проходження строкової військової служби і звільнення з військової служби в запас, особисто в 5-денний строк не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_8 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, внаслідок чого ОСОБА_1 з моменту звільнення та по 02.08.2024 року не перебував на військовому обліку в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на військовозобов`язаного ОСОБА_1 .

02.08.2024 року Позивач особисто прибув для взяття на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_9 та написав заяву про взяття на військовий облік (зареєстрована за вхідним № НОМЕР_1 від 02.08.2024 року).

03.08.2024 року з метою взяття на військовий облік ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_4 , на адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 (колишній ІНФОРМАЦІЯ_8 ) було направлено запит за вихідним №1990/8246 чи перебував ОСОБА_1 на військовому обліку та чи отримував військово-обліковий документ. Якщо не перебував, надати копію витягу з книги протоколів засідань призовної комісії, завірені належним чином.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.08.2024 року №1/2917 (зареєстроване 05.08.2024 року за вхідним №18438) громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Був призваний на військову строкову службу 24.11.1999 року, повторно на військовий облік не став. ІНФОРМАЦІЯ_10 підтвердити чи видавався військово-обліковий документ на ім`я ОСОБА_1 немає можливості.

08.08.2024 року, при опрацюванні звернення Позивача про взяття на військовий облік та після отримання відповіді на запит з ІНФОРМАЦІЯ_7 начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_4 було виявлено, що ОСОБА_1 , 1980 року народження, в порушення вимог абз.2 пп.1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. не перебуває на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, громадянин ОСОБА_1 , після звільнення зі служби не прибув для постановки на військовий облік військовозобов`язаних за місцем реєстрації до ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також по теперішній час не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

08.08.2024 року, після прибуття громадянина ОСОБА_1 та у зв`язку з виявленням в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 210 КУпАП, інспектором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 - працівником ЗСУ ОСОБА_2 , уповноваженим складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №822 від 25.12.2023 року, на підставі статей 235, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення було складено протокол №411 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (за вхідним №18849 від 08.08.2024 року), згідно якого: громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 11 ст. 26 та п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 2 пп. 1 п. 1, пп. 7 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2023 року абз. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 р.), а саме будучи звільненим з військової служби (згідно відповіді на запит за вх.18438 від 05.08.2024р.) у п`ятиденний строк після звільнення не прибув для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та по теперішній час не перебував на військовому обліку за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 (та в подальшому після адміністративно- територіального перерозподілу затвердженого Постановою ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ - у ІНФОРМАЦІЯ_4 ), внаслідок своїх дій громадянин ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке закінчилося у серпні 2024 року, коли громадянин ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття його на військовий облік, що є порушенням правил військового обліку в частині не перебування на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідному районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі).

Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 15.08.2024 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 6, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

В графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу громадянин ОСОБА_1 власноруч зазначив: «Зауважень, доповнень не маю».

Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 08.08.2024 року, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу.

До протоколу додано: копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копію РНОКПП, копію заяви ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_1 , витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на ОСОБА_1 , рапорт начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_5 , копія запиту та відповіді на запит.

Згідно пояснень наданих ОСОБА_1 від 08.08.2024 року за вх.№18848: «Я, ОСОБА_1 , через незнання правил відслужив строкову службу у 2001 році не став на облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 та по сьогоднішній день не перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Свою вину визнаю, в подальшому зобов`язуюсь не порушувати». Також ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

15.08.2024 року на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час, будучи належним чином повідомленим про час і дату розгляду, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

ОСОБА_1 був повідомленим про дату й час розгляду справи та заявив клопотання про розгляд справи без його участі, 15.08.2024 року на 10 год. 00 хв. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому розгляд справи відбувся без участі громадянина ОСОБА_1 відповідно до статей 276-280 КУпАП.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в чинній редакції) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Відповідно до абз. 2 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 11.02.2001 року) для постановки на військовий облік усі військовозобов`язані повинні у семиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів за місцем постійного або фактичного проживання.

Згідно пункту «б» частини 2 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 11.02.2001 року) взяттю на військовий облік у військових комісаріатах підлягають громадяни, звільнені з військової служби у запас.

Відповідно до ч. 11 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) для взяття на військовий облік.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів військовозобов`язані повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.

Відповідно до вимог п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2023 року абз. 18 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 року) взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності.

Відповідно до пункту 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не прив`язаний до військкомату.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.08.2024 року №1/2917 (зареєстроване 05.08.2024 року за вхідним №18438) громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Був призваний на військову строкову службу 24.11.1999 року, повторно на військовий облік не став.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Триваюче правопорушення громадянина ОСОБА_1 розпочалось з часу звільнення зі строкової військової служби в запас, після чого громадянин ОСОБА_1 особисто повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_8 для взяття на військовий облік за зареєстрованим місцем проживання, та по теперішній час не перебував на військовому обліку, що було виявлено коли Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття його на військовий облік від 02.08.2024 року, відповідно після виявлення триваючого адміністративного правопорушення було складено протокол №411 від 08.08.2024 р., відтак строки для притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку згідно ст.38 КУпАП не були порушені.

Копію постанови було особисто вручено позивачу 15.08.2024 року, з дотриманням вимоги щодо триденного строку на вручення встановленого ст. 285 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі постанови.

Диспозиція статті 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів - призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Оцінюючи спірні правовідносини варто врахувати, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що складений уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 протокол про адміністративне правопорушення від 08.08.2024 року відповідає положенням ст. 235 та 255 КУпАП.

В зазначеному протоколі відображено дату та місце його складання, повну інформацію про особу правопорушника, суть вчиненого правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63

Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом Позивача у протоколі.

В протоколі також зазначено дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 вручено другий примірник протоколу, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу.

Громадянин ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення без його участі.

Враховуючи вищевикладене, Відповідачем з дотриманням вимог КУпАП було правомірно притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП за порушення останнім правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: вимог ч. 11 ст. 26, п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз.2 пп.1 і п.п.7 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р., у зв`язку з неперебуванням військовозобов`язаного ОСОБА_1 на військовому обліку.

Крім того вказав, що ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що після прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 його почали морально пресувати співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 і почали вимагати, щоб він підписав заяву про постановку на облік бо згідно їхніх даних він на обліку не стоїть. В усній формі Позивач пояснив, що він став на облік після звільнення з ЗСУ, тобто він з`явився в військкомат, проте його військовий квиток був викрадений і він не має змоги це підтвердити.

Проте дані твердження Позивача не відповідають дійсності, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та є спробою ввести суд в оману і дискредитувати ІНФОРМАЦІЯ_5 , як орган військового управління, та його посадових осіб.

Позивач протягом тривалого часу, а саме з часу звільнення зі строкової військової служби в запас та по 02.08.2024 року не звертався до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (до 2021 року - до РВК) з метою взяття на військовий облік, при цьому жодних об`єктивних та поважних причин такому тривалому порушенню правил військового обліку не існувало, більше того, Позивач мав обов`язок особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_11 (на час початку вчинення триваючого правопорушення - до військового комісаріату) за своїм місцем проживання для взяття на військовий облік, та перебувати на військовому обліку. При цьому, жодних поважних причин щодо невиконання даного обов`язку у Позивача не було.

Вищезазначені твердження Позивача не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом. а відтак не можуть братися судом до уваги при вирішенні даної справи.

Також Позивач зазначає, що Відповідач не надав доказів вчинення Позивачем правопорушення, а саме доказів того, що Позивач після звільнення з ЗСУ (24.05.2001 року) не став на облікв ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте дане твердження спростовується наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення №411. розпочатої протоколом від 08.08.2024 року №411 відносно громадянина ОСОБА_1 .

Крім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення №411 від 08.08.2024 року додано: копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копію РНОКПП, копію заяви ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_1 , витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на ОСОБА_1 , рапорт начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_5 , копія запиту та відповіді на запит.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 не прив`язаний до військкомату.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.08.2024 року №1/2917 (зареєстроване 05.08.2024 року за вхідним №18438) громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Був призваний на військову строкову службу 24.11.1999 року, повторно на військовий облік не став.

Згідно пояснень наданих ОСОБА_1 від 08.08.2024 року за вх.№18848: «Я, ОСОБА_1 , через незнання правил відслужив строкову службу у 2001 році не став на облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 та по сьогоднішній день не перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Свою вину визнаю, в подальшому зобов`язуюсь не порушувати».

Вищенаведеним в достатній мірі підтверджується факт неперебування Позивача на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання. а отже порушення ним правил військового обліку та. відповідно. вчинення триваючого адміністративного правопорушення. передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Водночас позивач зазначає, що навіть якщо виявили правопорушення в 2024 році, то притягнути за його вчинення особу до відповідальності не можливо, оскільки минуло більше 1 року з дня його вчинення.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Триваюче правопорушення громадянина ОСОБА_1 розпочалось з часу звільнення зі строкової військової служби в запас, після чого громадянин ОСОБА_1 особисто повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_8 для взяття на військовий облік за зареєстрованим місцем проживання, та по теперішній час не перебував на військовому обліку, що було виявлено коли Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття його на військовий облік від 02.08.2024 року, відповідно після виявлення триваючого адміністративного правопорушення було складено протокол №411 від 08.08.2024 р., відтак строки для притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку згідно ст.38 КУпАП не були порушені.

На підставі вищевикладеного і керуючись статтями 210, 235, 245, 247, 276-280 та статтею 284 КУпАП 15.08.2024 року Постановою №411 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Копію постанови було особисто вручено позивачу 15.08.2024 року, з дотриманням вимоги щодо триденного строку на вручення встановленого ст. 285 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі постанови.

Диспозиція статті 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Відповідно до ч.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів - призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення. Враховуючи вищевикладене, Відповідачем з дотриманням вимог КУпАП було правомірно притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП за порушення останнім правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: вимог п.2 ч.1 та ч.3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз.2 пп.1 і п.п.7 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р., у зв`язку з не перебуванням військовозобов`язаного ОСОБА_1 на військовому обліку.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696 ІХ від 09.05.2024р., який набрав чинності 19.05.2024р., статтю 210 КУпАП викладено в новій редакції та доповнено частиною третьої, згідно якої вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту ст. 38 КУпАП вбачається, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

При цьому, Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п.17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018року по справі №487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов?язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об?єктивно існує цей обов?язок, виконанням обов?язку відповідним суб?єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вищевказане адміністративне правопорушення є триваючим і було виявлене 08.08.2024р., тобто вже після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696 ІХ від 09.05.2024р., а тому ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності саме за ч. 3 ст. 210 КУпАП в межах строку накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП повністю доведена в ході судового розгляду та підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а постанова виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 № 411 від 15.08.2024 року є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: