Справа № 340/1152/25
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1152/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами письмового позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточненого позову ( а.с.44-47), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які полягають у відмові в здійсненні перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 з урахуванням архівних довідок № № 126, 127, 128 від 03.04.2023 року, виданих муніципальною казенною установою «Архів муніципальної освіти «Курильський міський округ»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.10.2024 року про перерахунок пенсії за віком за її заявою, яка подана разом із додатками, з урахуванням архівних довідок № № 126, 127, 128 від 03.04.2023 року, виданих муніципальною казенною установою «Архів муніципальної освіти «Курильський міський округ» про підтвердження наявного трудового стажу за період роботи з 01.01.1992 року по 29.02.1996 року, та заробітної плати при вирахуванні пенсії за період роботи з 01.04.1988 року по грудень 1992 року включно.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що відповідачем при призначені пенсії безпідставно не зараховано до трудового стажу періоди роботи в російській федерації та не враховано отриману заробітну плату.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано відзив на позовну заяву ( а.с.55-58), в якому зазначено, що період роботи позивача з 01.01.1992 по 29.02.1996 незарахований до страхового стажу згідно записів трудової книжки, оскільки це робота на посаді бухгалтера у Військторзі № 940 Курильського району Сахалінської області. Також вказує, що із заявою встановленого зразка про призначення пенсії позивач не звертався.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком з 09 січня 2023 року.

При призначенні пенсії до страхового стажу позивача було враховано період роботи з 01.04.1988 року по 31. 12.1991 року в Районі Крайньої Півночі, заробітну плату при цьому враховано не було.

Період роботи з 01.01.1992 року по 29.02.1996 року в Районі Крайньої Півночі до страхового стажу позивача та заробітну плату враховано не було.

15.10.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії та наявного трудового стажу за період роботи 01.01.1992 року по 29.02.1996 року із зарахуванням заробітної плати з 01.04.1988 року по 29.02.1996 року ( а.с.15-16).

До заяви позивачем додано, зокрема:

оригінал архівної довідки № 126 від 03.04.2023 року, виданої муніципальною казенною установою « Архів муніципальної освіти « Курильський міський округ» про трудовий стаж за період роботи з 01.04.1988 року по 29.02.1996 року, із відповідною копією, проставленим апостилем та офіційним перекладом;

оригінал архівної довідки № 127 від 03.04.2023 року, виданої муніципальною казенною установою « Архів муніципальної освіти « Курильський міський округ» про заробітну плату при вирахуванні пенсії за період роботи з 01.04.1988 року по грудень 1992 року включно, із відповідною копією, проставленим апостилем та офіційним перекладом;

оригінал архівної довідки № 128 від 03.04,2023 року, виданої муніципальною казенною установою « Архів муніципальної освіти « Курильський міський округ» про заробітну плату при вирахуванні пенсії за період роботи з січня 1993 року по лютий 1996 року включно, із відповідною копією, проставленим апостилем та офіційним перекладом.

Відповідно до зазначених архівних довідок, воєнторг 940 знаходився на острові Ітуруп в селі Буревісник ( далі у селищі Гірський) Курильського району Сахалінської області. Згідно із Переліком РКС належить до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029, чинному редакції Постанови Ради Міністрів СРСР від 03.01.1983 року № 12, де до заробітної плати нараховується коефіцієнт 2 (два) ( а.с.17-32).

Листом від 31.10.2024 року за вих. № 9365-9457/Р-02/8-1100/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у проведенні перерахунку пенсії відмовлено та зазначено, що правові підстави для зарахування до страхового стажу періодів роботи на території російської федерації після 01.01.1992 року відсутні. Свою відмову Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області мотивувало тим, що з 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, відтак, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території російської федерації по 31.12.1991 року. Обчислення розміру пенсії проводилося з урахуванням страхового стажу 35 років 11 місяців 22 дні, в тому числі періоду роботи, набутого на території російської федерації з 01.04.1988 по 31.12.1991. Правові підстави для зарахування до страхового стажу періодів роботи на території російської федерації після 01.01.1992 відсутні ( а.с. 33-34).

Позивач вважаючи протиправними дії відповідача, які полягають у відмові в здійсненні перерахунку призначеної пенсії, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд, в межах предмету позову, виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається в тому числі та із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

За приписами статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли, в тому числі Україна та російська федерація.

Метою вказаної Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди. Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обрахування пенсій здійснюється із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і урядом рф «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною другою статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, обчислення стажу особи здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась її трудова діяльність. Пільговий стаж, набутий на території однієї з цих держав, визнається іншою державою.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а, від 20.07.2020 у справі №174/421/17(2-а/174/64/2017) та від 29.03.2023 у справі №360/4129/20.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13.03.1992 встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Згідно зі ст. 13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, кожний її учасник може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію, тоді дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.

Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

01.12.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України №2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який набрав чинності 23.12.2022 і яким зупинено у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., №46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., №26, ст. 162).

29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», яка набрала чинності 02.12.2022 і якою постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

З приводу застосування вказаної Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності суд зазначає таке.

Оскільки відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, положення Закону №2783-IX підлягають застосуванню щодо правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто з 23.12.2022, а положення постанови Кабінету Міністрів України №1328 - з 02.12.2022.

Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава учасниця Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, виконує зобов`язання, взяті згідно цієї Угоди від 13.03.1992, а тому припинення російською федерацією з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 не впливає на право позивача на зарахування періодів його роботи до страхового стажу, що мали місце в період дії вказаної Угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу за доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 11.05.1981 з 01.01.1992 року по 29.02.1996 року у в воєнторзі 940 на о. Ітуруп Курильського району Сахалінської області ( а.с.12-14).

Також, вказаний період роботи та розмір заробітної плати позивача підтверджується архівними довідками за вих. № № 127, 128 від 03.04.2023 року, виданими муніципальною казенною установою «Архів муніципальної освіти «Курильський міський округ» ( а.с.17-32).

Виходячи з наведеного правового регулювання, суд приходить до висновку про помилкове посилання пенсійного орану у спірних правовідносинах на припинення дії Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, оскільки вказані обставини не стосуються періодів роботи позивача під час дії вказаної Угоди.

Крім того, суд зазначає, що надані позивачем первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

Відтак, відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу позивача період його роботи з 01.01.1992 року по 29.02.1996 року в російській федерації.

Щодо обчислення заробітної плати за період з 01.04.1988 року по грудень 1992 року при нарахуванні пенсії, суд зазначає, що при розгляді заяви позивача від 15.10.2024 відповідачем не досліджувалась вказана обставина та не надано обґрунтованої відповіді у листі від 31.10.2024 року за вих. № 9365-9457/Р-02/8-1100/24.

Щодо посилання відповідача на те, що позивач не звертався із заявою встановленого зразка про призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України № 1566/11846 від 27.12.2005 з змінами та доповненнями; далі (Порядок№22-1).

Відповідно до п. 4.1 Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток2). Додатком 2 затверджено форму заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Згідно п. 4.3 Порядку, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 п. 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 Порядку).

Зміст наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший, перерахунку пенсії особа звертається до пенсійного органу особисто або через свого представника із відповідною заявою, правильність оформлення якої перевіряє відповідальний працівник Пенсійного фонду на стадії приймання документів. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший, перерахунку пенсії орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення про переведення з одного виду пенсії на інший або про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший.

Суд зазначає, що заява позивача від 15.10.2024 містить необхідну інформацію, яка дає змогу оцінити намір заявника.

На підставі викладеного вище, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на задоволення позову, здійснені позивачем витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн. слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, 25009, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які полягають у відмові в здійсненні перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 з урахуванням архівних довідок № № 126, 127, 128 від 03.04.2023 року, виданих муніципальною казенною установою «Архів муніципальної освіти «Курильський міський округ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.10.2024 року про перерахунок пенсії за віком, з урахуванням архівних довідок № № 126, 127, 128 від 03.04.2023 року, виданих муніципальною казенною установою «Архів муніципальної освіти «Курильський міський округ» про підтвердження наявного трудового стажу за період роботи з 01.01.1992 року по 29.02.1996 року, та заробітної плати при вирахуванні пенсії за період роботи з 01.04.1988 року по грудень 1992 року включно, з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН