Справа № 560/19067/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

08 квітня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 09.10.2024 №ПШ 133123 про накладення адміністративно-господарського штрафу на суму 34000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що його безпідставно притягнуто до відповідальності за порушення вимог статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт". Також зазначає, що на його адресу не надходило повідомлення про час та місце розгляду адміністративної справи щодо порушення вимог статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідач подав відзив, у якому позов не визнає. Зазначає, що щодо позивача як перевізника встановлене порушення вимог закону в частині відсутності визначених законом документів на час перевірки.

У відповіді на відзив та запереченнях на відповідь на відзив сторони не погодились з доводами протилежної сторони.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Відповідно до Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 №2344-III в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2344-III) державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед іншого: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пунктах видачі дозволів автомобільним перевізникам України.

Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ст.18 Закону України №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Абзацом 2 частини 2 статті 49 Закону № 2344-ІІІ визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та надавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт" організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень. Згідно з вимогами частини четвертої статті 53 цього Закону при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях); білетно-облікову документацію; схему маршруту.

Відповідно до абзацу шостого частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Абзацом 2 частини 2 статті 49 Закону № 2344-ІІІ визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та надавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень. Відповідно до положень Закону документами для регулярних пасажирських перевезень є: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

Статтею 39 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Відтак, положеннями закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.

Відповідно до пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення № 340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Пункт 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція № 385) передбачає, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у відповідній кількості або картку водія та роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції контрольний пристрій (тахограф) - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - це бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР. Умови використання тахографів визначені розділом ІІІ Інструкції № 385.

Пункт 3.5 Інструкції № 385 передбачає, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому. Пунктом 3.6 Інструкції № 385 передбачено, що перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку, зокрема: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

07 вересня 2005 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2819-IV «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)», яким постановила приєднатися до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), укладеної 01 липня 1970 в м. Женева.

20 грудня 2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі Поправка № 6 до ЄУТР) в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Відповідно до пункту 6.4 Положення № 340 у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4). Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.

Отже, водії зобов`язані надавати посадовим особам для контролю відомості тахографа (тахокарти, роздруківки даних роботи цифрового тахографа) за поточний день та попередні 28 календарних днів. Водночас факт нездійснення водієм перевезень може бути підтверджений бланком підтвердження діяльності ( відповідно до Поправки № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

04.09.2024 інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Mercedes-benz реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складений акт №АР050120 від 04.09.2024, в якому відображені наступні обставини: під час перевірки транспортного засобу виявлені порушення вимог ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт". Водій здійснював нерегулярні міжнародні перевезення пасажирів по маршруту Молдова-Україна без наявності дозволу, схеми маршруту.

З акту також вбачається, що виконання позивачем міжнародних перевезень пасажирів (вантажів) без документів, визначених ст. 53 цього Закону, а саме дозволу іноземних країн, схеми маршруту, роздруківки на паперовому носії режиму праці та відпочинку водія або бланку підтвердження діяльності, було встановлене за період з 05.08.2024 по 02.09.2024.

Водій у поясненнях зазначив, що "перевезення здійснювалось по території України. Тахо не працював."

На підставі акту та інших матеріалів перевірки начальником відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та прийнято 09.10.2024 постанову №ПШ133123 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 грн. згідно з абз. 6 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

У позові позивач покликається на те, що на момент перевірки у водія були у наявності усі необхідні документи.

Водночас, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено здійснення транспортним засобом позивача міжнародних пасажирських перевезень без оформлення необхідних документів, передбачених законодавством, що охоплюється складом правопорушення, за яке абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Так, під час здійснення міжнародного автомобільного перевезення було встановлено, що водій транспортного засобу не мав при собі належним чином оформленого дозволу іноземної держави, а також затвердженої схеми маршруту руху.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог чинного законодавства дозвіл на міжнародне автомобільне пасажирське перевезення є документом, що видається для здійснення конкретного рейсу визначеним транспортним засобом за погодженим маршрутом. Такий дозвіл засвідчує право перевізника на виконання перевезення пасажирів через державний кордон.

Виявивши при перевезенні пасажирів відсутність необхідних документів, дозволу та схеми руху, відповідач встановив порушення вимог статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Крім того, транспортний засіб був обладнаний цифровим тахографом, отже у позивача як автомобільного перевізника був обов`язок забезпечити водія, який був направлений у рейс, роздруківкою даних роботи тахографа за поточний день та попередній період, визначений вказаними вище нормативними актами.

Водночас, перевізником не надані до перевірки документи, які стосуються роботи водія 04.09.2024, роздруківка, що підтверджує режим праці та відпочинку водія за 04.09.2024.

Щодо посилання позивача на те, що відповідач позбавив його права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення, суд виходить з такого.

Згідно з п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Пунктом 26 Порядку №1567 передбачено, що про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Порядок оформлення матеріалів та розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про автомобільний транспорт, уповноваженими на те посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - уповноважені посадові особи) встановлює Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, затверджена наказом Міністерства інфраструктури України 24.04.2013 за №254 (далі - Інструкція №254).

Відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 розділу ІІІ Інструкції №254 при розгляді справи про адміністративне правопорушення особа, уповноважена розглядати справи про адміністративне правопорушення, зобов`язана дотримуватися вимог статті 38 Кодексу, відповідно до якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а у разі триваючого правопорушення - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення. Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На орган державного контролю покладений обов`язок належного повідомлення суб`єкта господарювання про місце і час розгляду справи шляхом вручення останньому повідомлення про розгляд під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Із наявних доказів судом встановлено, що відповідач повідомленням від 23.09.2024 №83043/42/24-24, яке було направлене позивачу рекомендованим листом із штрих - кодовим ідентифікатором №677, викликав останнього для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 09.10.2024.

Вказане повідомлення, як свідчить копія поштового повідомлення, що є у справі, повернулось через відсутність особи за адресою, тобто із незалежних від відповідача причин.

Суд звертає увагу на те, що запрошення на розгляд справи було скеровано за тією ж адресою, яку позивач зазначає у позовній заяві: вул. Чапаєва, 14, с. Пирогівці, Хмельницький р-н, Хмельницька область.

Зазначене свідчить про відсутність порушення в частині інформування позивача про розгляд матеріалів перевірки, позаяк доказів протилежного судом не встановлено.

Відтак, суду не надані і судом не встановлені належні докази, які спростовують обставини, встановлені під час перевірки щодо перевізника, висновки перевірки по суті, а також такі, які доводять порушення відповідачем процедури розгляду справи та прийняття спірної постанови.

Зважаючи на це, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 квітня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Соборна, 75,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя І.С. Козачок