Справа № 465/833/16-а
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

09.04.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Титикайлу І.Ю.,

за участю представника позивача Кінаша Д.В.,

представника відповідача Чміленко Н.Ю.,

представника третьої особи Гонсьор Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського обласного державного підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Управління державної реєстрації Львівської міської ради, за участі третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання дій Франківської районної адміністрації Львівської міської ради протиправними, скасування розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського обласного державного підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Управління державної реєстрації Львівської міської ради, за участі третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання дій Франківської районної адміністрації Львівської міської ради протиправними, скасування розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Позовну заяву мотивує тим, що 11.11.2011 року Франківською районною адміністрацією Львівської міської Ради видано Розпорядження № 552 «Про присвоєння квартирного номера АДРЕСА_1 . Порядок використання комунальних вигод квартири АДРЕСА_1 ». Зазначила, що 30.04.1998 року, згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», її родині було видано Свідоцтво № 6274 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . При цьому, квартира АДРЕСА_2 , як свідчить правовстановлюючий документ, не являється квартирою спільного заселення. Натомість, в Розпорядженні № 552 від 11.11.2011 року Франківської районної адміністрації ЛМР зазначено, що приватизовану її родиною квартиру, без будь-яких правових підстав, визначено квартирою з режимом спільного проживання з іншими фізичними особами, які не являються членами її родини, згоди на їх проживання в належній на правах приватної власності квартирі АДРЕСА_1 у Львові ОСОБА_1 власники не надавали, та не надавали згоди на право користування вигодами. В Розпорядженні № 552 від 11.11.2011 року ФРА ЛМР має місце посилання на висновок міжвідомчої комісії (протокол від 01.11.2011 року), який стосується належної її родині на правах приватної власності квартири, що грубо порушує визначені Конституцією України, діючим Законодавством України права та законні інтереси ОСОБА_1 як власника. В Розпорядженні № 552 від 11.11.2011 року Франківської районної адміністрації ЛМР зазначено про спільне користування коридором , кухнею, ванною кімнатою, туалетом, коморою мешканців квартир спільного заселення №27 і 27 «а», однак, про вказані умови користування вказаними частинами ОСОБА_1 в жодний спосіб не було повідомлено, згоди на вказаний в вищезазначеному Розпорядженні порядок використання належної її на правах приватної власності квартири ОСОБА_1 та інші власники квартири, не надавали. До повноважень Районної адміністрації не віднесено право на перерозподіл майна, яке перебуває в приватній власності громадян, встановлення порядку його використання, а також видача Розпоряджень за для створення невідповідностей в правовстановлюючих документах членів територіальної громади. Таким чином, Розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської Ради № 552 від 11.11.2011 року затверджено Висновок міжвідомчої комісії, в результаті чого грубо порушено майнові права власників квартири АДРЕСА_1 , які за для затвердження будь-яких Висновків до адміністрації не звертались, не надавали правовстановлюючих документів для розгляду комісії в порядку установленому Законом. З огляду на зазначене, просить визнати дії Франківської районної адміністрації Львівської міської ради при підготовці та видачі Розпорядження № 552 від 11.11.2011 року про затвердження висновку міжвідомчої комісії (протокол від 01.11.2011 року) щодо квартири АДРЕСА_1 протиправними та скасувати Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівсько міської Ради № 552 від 11.11.2011 року щодо квартири АДРЕСА_1 .

Провадження у справі відкрито ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2016 року ( суддя Гулієва М.І.).

25 квітня 2016 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану цивільну справу передано судді Мигаль Г.П.

08 листопада 2017 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 109/Р від 08 листопада 2017 року, вказану цивільну справу передано судді Козюренку Р.С.

11 травня 2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 51/Р від 11 травня 2019 року, вказану цивільну справу передано судді Мартинишин М.О.

25 вересня 2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 110/Р від 25 вересня 2019 року, вказану цивільну справу передано судді Мигаль Г.П. та 17 грудня 2019 року справу прийнято до провадження.

Протокольною ухвалою від 18.07.2016 року в якості співвідповідачів залучено Львівське обласне державне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського управління юстиції.

Протокольною ухвалою від 26.01.2017 року в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Протокольною ухвалою від 27.07.2017 року Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського управління юстиції замінено на належного відповідача Управління державної реєстрації Львівської міської ради.

Ухвалою Франківського районного суд м. Львова від 09.11.2021 року ОСОБА_8 залучено в якості третьої особи.

Ухвалою Франківського районного суд м. Львова від 31.03.2025 в задоволенні клопотання позивачки про залишення позову без розгляду відмовлено на підставі ч.2 ст. 240 КАС України, оскільки заява про залишення позову без розгляду подана після початку розгляду справи по суті, справа перебуває на стадії судового розгляду.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце судового засідання. В судовому засіданні був присутній представник позивачки.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, позов просив задоволити.

Представник відповідача Франківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з огляду на те, що розпорядження №552 «Про присвоєння квартирного номера АДРЕСА_1 . Порядок використання комунальних вигод квартири АДРЕСА_1 » жодним чином не порушує і не впливає на права, свободи чи інтереси позивачки. Крім тотго просила застосувати строк позовної давності.

Представник відповідача Управління державної реєстрації Львівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з огляду на те, що Управління державної реєстрації Львівської міської ради є неналежним відповідачем у справі.

Представник відповідача Львівського обласного державного підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив що є неналежним відповідачем у справі.

Треті особи ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 в судове засідання з`явились, хоча були повідомлені відповідно до вимог КАС України. ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов до такого висновку.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка про порушене право дізналася 24.12.2015 року, з документів, долучених до позовної заяви у справі № 465/6377/14-ц за позовом ЛКП "Навколо базару" до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягення заборгованості.

Таким чином, з огляду на вказані обставини можна встановити, що про підстави для звернення до суду позивачка дізналася 24.12.2015 року, та, звернулась до суду 16.02.2016 (відповідно до відмітки про реєстрацію позовної заяви), а тому позивачкою не пропущено встановлений строк звернення до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 22 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, така має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Позивач звернулася до суду, вважаючи винесене розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 552 «Про присвоєння квартирного номера АДРЕСА_1 » протиправним та таким, при винесенні якого посадовою особою органу місцевого самоврядування грубо порушено процесуальні норми.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , звернулись із заявою до ФРА ЛМР про присвоєння квартирі № 27 окремого номера. Заяву мотивували тим, що за номером АДРЕСА_1 видано свідоцтво на право власності на ще одну квартиру за цим же номером.

Відповідно до протоколу засідання міжвідомчої комісії в Франківському районі від 01.11.2011 року, комісія, враховуючи наявність у будинку АДРЕСА_3 двох квартир за АДРЕСА_2 , постановила присвоїти приміщенням квартири з індексом 27-1/17,80 кв.м з спільними вигодами та площею 27,30 кв.м окремий квартирний номер АДРЕСА_1 .

11.11.2011 року Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради було винесено розпорядження «Про присвоєння квартирного номера АДРЕСА_1 ».

Із довідки від 20.11.1995 року, котра міститься у інвентаризаційній справі № 87 буднику 19 по АДРЕСА_4 , аркуш 134, вбачається, що ОСОБА_2 проживає в кімнаті полощею 17,8 кв.м., виходи спільні.

В технічній характеристиці на квартиру АДРЕСА_2 від 01.04.1998 року, яка міститься у інвентерезійній справі № 87 буднику 19 по АДРЕСА_4 , аркуш 142, зазначено, що житлова площа складає 33,1 кв.м., загальна площа 35,2 кв.м. + спільне користування.

Відповідно до Розпорядження органу приватизації № 2097 від 04.12.1995 року, прохання наймача ОСОБА_2 задоволено, передано у приватну (спільну або часткову) власність квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

З розрахунку площі квартири (будинку), що безоплатно приватизовується, відповідно до розпорядження № 2097 від 04.12.1995 року, загальна площа квартири становить 27,3 кв.м., кількість мешканців у квартирі 4.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом ВВТ №832322, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_10 , а саме 2/5 частини квартири АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з двох кімнат житловою площею 33,1 кв.м., кухні, загальна площа квартири 52,5 кв.м.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_1 від 30.04.1998 року, виданого Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , загальна площа квартири 52,5 кв.м.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від.05.11.2020 року ОСОБА_8 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 07.02.2017 року.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР в редакції, чинній на час винесення оскаржуваного рішення).

Згідно з частини 1 статті 5 Закону № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає, зокрема, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Водночас, як встановлено частиною 1 статті 11 Закону № 280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно з частиною 3 статті 24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради (частина 1 статті 52 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до підпункту 10 пункту "б" статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Так, згідно з підпунктом 6) пункту б) частини 1 статті 31 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування.

На підставі пунктів 1-1, 2 статті 37 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності"; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частин 1 3 статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.

Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Адреса не присвоюється: 1) тимчасовим спорудам; 2) будівлям та спорудам, що є приналежністю відповідної будівлі або споруди або їх складовою частиною; 3) іншим об`єктам нерухомого майна, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна (далі - Порядок присвоєння адрес).

Приписами частини 4 статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що реквізитами адреси є: 1) назва держави (Україна); 2) назва адміністративно-територіальної автономії у складі України - для об`єктів, розташованих на території Автономної Республіки Крим; 3) назва області (крім Автономної Республіки Крим, міст Києва та Севастополя); 4) назва району - для населених пунктів районного підпорядкування; 5) назва населеного пункту, а для об`єктів, розташованих за його межами, - назва найближчого населеного пункту (об`єднаної територіальної громади), розташованого у межах відповідного району (об`єднаної територіальної громади); 6) назва гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта (за наявності); 7) назва вулиці, площі, майдану, шосе, проспекту, бульвару, алеї, провулку, узвозу тощо (далі - вулиця) (за наявності); 8) номер об`єкта (будинку, будівлі, споруди); 9) номер корпусу - для об`єктів, які складаються з декількох корпусів; 10) номер квартири, гаражного боксу, машиномісця, іншого житлового та нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна (за наявності).

Згідно з частиною 5 статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється, зокрема, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частини 11 статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" підставами для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта є: 1) зміни в адміністративно-територіальному устрої (у тому числі зміна назви області, району, населеного пункту); 2) зміна назви вулиці, її об`єднання та поділ; 3) зміна назви гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта; 4) об`єднання, поділ закінчених будівництвом об`єктів, виділення частки із закінченого будівництвом об`єкта (з урахуванням вимог пункту 2 частини третьої цієї статті); 5) упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна у визначених цим Законом випадках та в інших випадках, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес.

Відповідно до рішення Львівської міської ради № 1464 від 29.10.2010 року «Про затвердження стандартів адміністративних послуг, що надаються районними адміністраціями Львівської міської ради» затверджено СТАНДАРТ надання дозволу на впорядкування нумерації квартир та присвоєння їм окремих номерів (далі - Стандарт).

Згідно з п. 1 Стандарту виконавчому органу ЛМР надається дозвіл на впорядкування нумерації квартир та присвоєння їм окремих номерів.

Відповідно до п. 5.2.1. Стандарту, громадянин або юридична особа, який має намір отримати дозвіл на впорядкування нумерації квартир у будинку та присвоєння їм окремих номерів особисто, через уповноважений ним орган чи особу або поштовим відправленням звертається до районного Центру обслуговування мешканців із заявою на ім`я голови районної адміністрації щодо надання дозволу на впорядкування нумерації квартир та присвоєння їм окремих номерів за встановленою формою та надає документи, які визначені у пункті 4.

У пункті 4 Стандарту наведено перелік документів, необхідних для надання адміністративної послуги, зокрема:

-Заява від усіх повнолітніх співвласників (наймачів) будинку (квартири) із зазначенням повної адреси і номера телефону на ім`я голови районної адміністрації (додаток).

-Технічний паспорт об`єкта, виготовлений Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки.-Довідка житлово-експлуатаційної організації з місця проживання за формою Ф-2.4.4. *Копії правовстановлюючих документів та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

- Довідка житлово-експлуатаційної організації про перелік квартир і їх нумерацію.

-Акт обстеження будинку (квартири), складений ЛКП із обов`язковим зазначенням кількості квартир та їх нумерації.4.7. Довідка про відсутність певного номера квартири (видає ОКП ЛОР БТІ та ЕО) при необхідності.4.8. Квитанція про оплату послуг ЛКП з підготовки документів на засідання міжвідомчої комісії. - *Копія паспорта громадянина України (стор. 1, 2, 11).

-При потребі на вимогу комісії інші документи, передбачені чинним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.40 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Враховуючи те, що позивачкою не заявлено позовних вимог до Львівського обласного державного підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та Управління державної реєстрації Львівської міської ради, в задоволенні позову до неналежних відповідачів необхідно відмовити.

З огляду на те, що Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.11.2011 року № 552 «Про присвоєння квартирного номера 27 «а» на вул. Боберського , будинок 19» прийняте на підставі Стандарту надання дозволу на впорядкування нумерації квартир та присвоєння їм окремих номерів, згідно з заявою ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , котра подана з додержанням вимог Стандарту, суд доходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, які не доведені належними доказами, натомість суд вважає, що дії відповідача Франківської районної адміністрації Львівської міської ради відповідають вимогам чинного законодавства, а тому правові підстави для визнання їх протиправними відсутні.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.6 ст. 157 КАС України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 24.01.2017 року, зберігають свою дію до набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90,157, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського обласного державного підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Управління державної реєстрації Львівської міської ради, за участі третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання дій Франківської районної адміністрації Львівської міської ради протиправними, скасування розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 552 від 11.11.2011 року "Про присвоєння квартирного номера АДРЕСА_1 " - відмовити повністю.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.01.2017 рокузберігають свою дію до набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Франківська районна адміністраця Львівської міської ради, адреса: 79057, м. Львів, вул. Чупринки, 85

Співвідповідачі:

Львівське обласне державне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», адреса: 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54

Управління державної реєстрації Львівської міської ради, адреса: 79000, м. Львів, вул. Городоцька, 299.

Треті особи:

ОСОБА_2 , а/с 2783

ОСОБА_3 а/с 2783

ОСОБА_4 , а/с 2783

ОСОБА_5 , а/с 2783

ОСОБА_6 ,адреса: АДРЕСА_6

ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_6

ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_6 .

Повне рішення складено 09 квітня 2025 року.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.