Справа № 140/15106/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 140/15106/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши в порядку письмового провадження з власної ініціативи питання про подання додаткових пояснень щодо окремого питання, яке виникло при розгляді адміністративної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕРБЕНА-КОВЕЛЬ» до Виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕРБЕНА-КОВЕЛЬ» (далі ОСББ «ВЕРБЕНА-КОВЕЛЬ») звернулося з позовом до Виконавчого комітету Ковельської міської ради (далі Виконком Ковельської міської ради) про:

- визнання протиправною бездіяльності Виконкому Ковельської міської ради, що полягає у не врахуванні при проведенні робіт з поточного ремонту вулиці Вербицького у місті Ковелі заїзду на прибудинкову територію ОСББ «ВЕРБЕНА-КОВЕЛЬ»;

- зобов`язання Виконком Ковельської міської ради при проведенні робіт з поточного ремонту вулиці Вербицького у місті Ковелі врахувати заїзд на прибудинкову територію ОСББ «ВЕРБЕНА-КОВЕЛЬ» згідно схеми, що додатку № 1 за вхідними № О-180 від 24.01.2024 та схем, що у додатках № 1 та № 2 за вхідним № 5853/3.35/1-24 від 26.11.2024 (а саме: ширина заїзду 4 метри, що бере свій початок на відстані 5,47 м від поворотної точки № 1 в напрямку поворотної точки № 22 схеми розташування проєктного заїзду (проїзду) ОСББ «ВЕРБЕНА-КОВЕЛЬ», адреса: вул. Вербицького, 5 м. Ковель, складена 08.07.2024 сертифікованим інженером-землевпорядником Тимошуком Б.П.).

Ухвалою суду від 01.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, визнав за необхідне дозволити позивачу подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, з огляду на таке.

Згідно із частиною п`ятою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У статті 4 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 5 КАС України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви. Від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи. Законодавство не вимагає матеріально-правового обґрунтування вимог, однак обґрунтування позову не правовими фактами може негативно вплинути на наслідки вирішення вимоги по суті.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючи ознаки позову) є предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмета заявленого позову як наслідок наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Іншими словами зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2024 у справі № 990/150/23.

Викладені у статті 246 КАС України вимоги щодо змісту судового рішення дають підстави дійти висновку про те, що у разі визнання судом протиправними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов`язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

В поданих до суду 21.01.2025 запереченнях представник відповідача Ваврищук А.А. зазначив, що Виконкому Ковельської міської ради не зрозумілий зміст зобов`язальної частини позовної вимоги. Зокрема, вказуючи у заявах по суті справи про неприйняття адміністративного акту за результатами розгляду заяв, позивач не просить суд зобов`язати орган надати такий адміністративний акт. Крім того, виконання поточного ремонту вулиць у м. Ковелі залежить від фінансування, у разі відсутності чи недостатності якого буде вкрай важко врахувати новий заїзд.

Суд погоджується із вказаними доводами відповідача та зазначає, що зміст позовних вимог (із зазначенням способу захисту порушеного права у прохальній частині позову) дійсно викладено з недостатньою чіткістю та зрозумілістю, що ускладнює вирішення спору.

Зокрема, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності сформульована у такий спосіб, що не дає змогу суду чітко зрозуміти, у чому саме (тобто, у яких діях, які відповідач відповідно до його повноважень повинен був вчинити, але не вчинив) полягає оскаржувана бездіяльність (зокрема, у не розгляді з прийняттям відповідного рішення заяв позивача; у тому, що проведено поточний ремонт вулиці, але не враховано заїзд; тощо).

Так само, похідна позовна вимога зобов`язального характеру викладена не чітко, тобто, неможливо зрозуміти, які саме дії позивач просить суд зобов`язати відповідача вчинити відповідно до його повноважень (зокрема, прийняти відповідний адміністративний акт, провести ремонтні роботи із заїздом, виділити кошти на фінансування заїзду тощо).

При цьому, суд звертає увагу, що в порядку адміністративного судочинства оскаржуються рішення, дії або бездіяльність суб`єктів владних повноважень, прийняті/вчинені при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Тобто, особа, яка вважає, що бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, може звернутися до суду і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити саме ті дії, які пов`язані із здійсненням публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Крім того, захисту підлягають лише уже порушені права, а в рішенні суду не можуть міститися приписи щодо зобов`язання відповідача до вчинення дій на майбутнє у випадку можливого порушення прав позивача.

З урахуванням наведеного, позивачу необхідно запропонувати подати до суду додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді цієї справи, а саме щодо змісту позовних вимог, які підлягають уточненню, з урахуванням вказаних вище висновків суду.

Керуючись статтями 159, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Запропонувати позивачу Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ВЕРБЕНА-КОВЕЛЬ» подати до суду в п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали додаткові письмові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕРБЕНА-КОВЕЛЬ» до Виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, а саме щодо змісту позовних вимог.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя В.М.Валюх