Справа № 320/52094/24
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Грибан І. О. Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сімпатік Україна" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СІМПАТІК УКРАЇНА" до Головного управління Державної податкової служби України у м.Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімпатік Україна" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві та Державної податкової служби України щодо рішень комісії Головного управління ДПС у м.Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.02.2024 №10638175/44505520 та від 28.02.2024 №10638176/44505520.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 18 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду:

- доказів сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.;

- уточненої позовної заяви (три примірники), з урахуванням вказаних судом зауважень;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою до суду та докази поважності причин пропуску такого строку.

На виконання вимог вказаної ухвали суду товариством подано клопотання про долучення документів з додатками.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "СІМПАТІК УКРАЇНА" повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права щодо надання позивачу можливості обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі ч. 4 ст. 169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) позовна заява залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.160, 161 КАС України; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

Отже, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху має містити не лише виявлені недоліки, але й спосіб їх усунення. Невиконання належним чином вмотивованої ухвали у спосіб визначений судом тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої скарги.

Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, вказав на те, що до суду від позивача не надходили докази усунення недоліків позовної заяви.

Поряд із цим, як вбачається з матерів справи, залишаючи позовну заяву без руху суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву подано поза межами строків встановлених ст. 122 КАС України, однак заява подана позивача позивачем до суду про визнання таких поважними залишена судом першої інстанції без задоволення.

Слід зауважити, що повертаючи позовну заяву з підстав передбачених п.1 ч.4 ст.169 КАС України судом першої інстанції не враховано, що залишаючи позовну заяву без руху з підстав недотримання строку на звернення до суду, в разі неподання заяви з обґрунтованими причинами визнання таких поважними, позов підлягає поверненню на підставі п. 9 ч. 1 ст. 169 КАС України.

Що ж стосовно питання дотримання позивачем строку на звернення до суду з даним позовом колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, предметом позову уданій справі є оскарження рішень комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.02.2024 №10638175/44505520 та від 28.02.2024 №10638176/44505520.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач оскаржив спірні рішення до Державної податкової служби України.

Державною податковою службою України прийняті рішення:

- від 19.03.2024 №16191/44505520/2, яким рішення ГУ ДПС у м.Києві від 28.02.2024 №10638176/44505520 залишено в силі, а скаргу позивача - без задоволення;

- від 19.03.2024 №16263/44505520/2, яким рішення ГУ ДПС у м.Києві від 28.02.2024 №10638175/44505520 залишено в силі, а скаргу позивача - без задоволення.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі № 815/91/18.

Відповідно до пунктів 56.1, 56.18, 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.02.2024 №10638175/44505520 та від 28.02.2024 №10638176/44505520

Вказані рішення комісії оскаржено товариством в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Державною податковою службою України 19.03.2024 прийнято рішення якими скарги позивача залишено без задоволення.

В той же час, позовна заява складена та зареєстрована судом першої інстанції 09.11.2024року, тобто з пропуском строку, встановленого КАС України.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач не заперечує, що строк звернення до суду з даним позовом пропущено, втім причини пропуску останній вважає поважними, оскільки з 24.02.2022 в України запроваджено військовий стан, що внесло суттєві зміни в роботу товариства. Зокрема, директор товариства, Гричина О. з 14.08.2023 по теперішній час перебуває за межами території України.

Крім того, у клопотанні зазначено, що представник позивача, адвокат Лихвар В.А., та працівники товариства у зв`язку із оголошення сигналу повітряної тривоги та дією воєнного стану змушені прямувати до бомбосховищ для збереження та захисту здоров`я та життя, що також створює перешкоди в роботі. Також у клопотанні позивач посилається на відключення електроенергії.

Поряд із цим, як вірно зауважено судом першої інстанції, клопотання позивача не містить детальних пояснень та доказів на підтвердження того, яким саме чином перебування директора товариства є обставиною, яка, на думку позивача, свідчить про поважність пропуску строку звернення до суду, враховуючи перебування директору закордоном і на теперішній час, що, незважаючи на це, не перешкодило поданню позову у цій справі, що свідчить про те, що саме по собі перебування директора за межами України не є перешкодою для звернення до суду.

Як є загальновідомим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Подальшими указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Верховний Суд в ухвалі від 22 червня 2022 року у справі №640/12494/20 зазначив, що введення з 24.02.20222 воєнного стану в країні, безумовно, є поважною підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок.

Верховний Суд в ухвалах від 23.06.2022 у справі №380/7251/21, у справі №520/8674/2020 та у справі №440/2822/20 зазначив, що питання продовження процесуального строку у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Поряд із цим, посилання позивача на оголошення повітряних тривог, перебування у бомбосховищі та відключення електроенергії не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення строку на подання позову, оскільки такі відключення не мають постійного характеру. Більш того, відключення не носили постійного, безперервного характеру, що свідчить про роботу відділень Укрпошти, та можливість позивача звернутись до суду впродовж встановленого процесуального строку.

Правова позиція аналогічного змісту викладена Верховним Судом в ухвалі від 10 березня 2023 року у справі №540/1285/22 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 109476405).

Також цілком безпідставними є посилання позивача на велику кількість податкових накладних, реєстрацію яких зупинено (468 штук), як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач не був позбавлений можливості, зокрема, звернутися за правовою допомогою до кількох представників за наданням правової допомоги, враховуючи значний об`єм матеріалів, який підлягав вивченню та обробці для подання до суду позовів.

Колегія суддів вважає, що лише така обставина, як організація внутрішньої роботи не може бути підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Водночас, строк на подання позову може бути поновлений за клопотанням особи, з одночасним наведенням у ньому причин неможливості вчинити певні процесуальні дії, що зумовлені обставинами пов`язаними із веденням на території України воєнного стану.

При цьому, колегія суддів враховує, що існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Колегія суддів вважає, що пропуск строку звернення до суду з даним позовом позивачем не обґрунтовано та запровадження воєнного стану не може бути беззаперечною підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку. Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що причини пропуску строку звернення з даним позовом є не поважними.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права необхідності зупинення провадження у справі, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 236, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сімпатік Україна" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СІМПАТІК УКРАЇНА" до Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя А. Б. Парінов
Суддя І. О. Грибан

(Повний текст постанови складено 08.04.2025 )