Справа № 240/25839/24
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/25839/24

категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Барашівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Барашівської сільської ради від 03.09.2024 № 2409 «Про надання погодження у користування мисливських угідь товариству з обмеженою відповідальністю «Мисливська фауна».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Барашівської сільської ради від 03.09.2024 № 2409 про надання погодження ТОВ «Мисливська фауна» на користування мисливськими угіддями прийнято з порушенням процедури. Стверджує, що питання не було включене в порядок денний сесії заздалегідь, як того вимагає Регламент ради, і депутати не мали можливості ознайомитися з документами перед голосуванням. Позивач підкреслює, що його організація, яка представляє інтереси мисливців громади, мала переважне право на ці угіддя, але їхні права проігнорували. Наголошує, що рішення прийняте без врахування думки громади, що порушує його права як жителя та члена громадської організації «Мисливці, рибалки та пасічники Барашівської ТГ».

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 вказану позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 13.03.2025 до справи залучено товариство з обмеженою відповідальністю "Мисливська фауна" як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити, стверджуючи, що рішення № 2409 від 03.09.2024, ухвалене на 37 сесії VIII скликання, є повністю законним, обґрунтованим і прийнятим з дотриманням інтересів громади та норм процедур. Вказує, що 06.05.2022 ГО «Мисливці, рибалки та пасічники Барашівської ТГ» звернулася із заявою про надання погодження на користування мисливськими угіддями для ведення мисливського господарства, і 18.08.2022 рада надала таке погодження на площу 9757,2990 га, а 01.03.2024 на 34 сесії ще одне погодження на площу 4091,6047 га. Однак попри ці рішення ГО «Мисливці, рибалки та пасічники Барашівської ТГ» протягом двох років, з 2022 по 2024 рік, не здійснила жодних дій для фактичного оформлення прав на ці угіддя, що свідчить про бездіяльність і відсутність реального наміру їх використовувати. 19.08.2024 ТОВ «Мисливська Фауна» також подало клопотання про надання подібного погодження на площу 4042,1047 га, і рада, розглянувши це звернення, ухвалила рішення № 2409, враховуючи, що ГО не оформила права на ці угіддя. Підкреслює, що 22.08.2024 розпорядженням сільського голови № 48 було належно скликано 37 сесію, про що депутати були повідомлені за 10 днів, як передбачено Регламентом, а 02.09.2024 рада відправила позивачу лист, у якому пояснила, що його клопотання від 28.08.2024 не могло бути включене до порядку денного через порушення строків, встановлених ч. 2 ст. 22 Глави 4 Регламенту. Позивач помилково вважає, що рада безпосередньо надає мисливські угіддя, тоді як її функція обмежується лише наданням погодження, остаточне рішення про користування належить до компетенції Житомирської обласної ради. Рада заперечує звинувачення позивача в порушенні процедур голосування, стверджуючи, що підрахунок голосів на сесії 03.09.2024 проводився прозоро, а рішення підтримали 12 із 19 присутніх депутатів. Відповідач наголошує, що засновники ТОВ «Мисливська Фауна» є уродженцями села Зелениця (Барашівської ТГ), мають досвід полювання в Ємільчинській РО УТМР і надали документи, які підтверджують їхнє право на діяльність у громаді, зокрема копії членських квитків УТМР і витяги про право власності на нерухоме майно. Також відповідач стверджує, що оскаржуване рішення не порушує прав позивача, оскільки не створює для нього жодних негативних правових наслідків, і тому позов є безпідставним.

У письмових поясненнях, поданих до суду 25.03.2025, ТОВ «Мисливська Фауна» стверджує, що рішення Барашівської сільської ради № 2409 від 03.09.2024, яке погодило надання мисливських угідь у користування цій компанії, є законним і не порушує прав позивача, ОСОБА_1 . Зазначає, що 19.08.2024 товариство подало клопотання до ради про використання угідь площею 4042,1047 га, а 22.08.2024 рада видала розпорядження № 48 про скликання 37 сесії на 03.09.2024, де це питання було розглянуте. ТОВ «Мисливська Фауна» наголошує, що проект рішення та розпорядження були оприлюднені за 10 днів, як передбачено правилами, і позивач не може стверджувати, що не знав про розгляд цього питання, адже 28.08.2024 сам ОСОБА_1 , як керівник ГО «Мисливці, рибалки та пасічники Барашівської ТГ», подав клопотання з проханням відмовити компанії та надати угіддя його організації. Рада 02.09.2024 відповіла, що клопотання було подано з порушенням строків і не могло бути включене до порядку денного, а також нагадала, що раніше, 18.08.2022 та 01.03.2024, його організація вже отримала погодження на інші угіддя, але не реалізувала їх. Третя особа стверджує, що оскаржуване рішення є актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію після того, як 26.12.2024 Житомирська обласна рада надала угіддя їй у користування, тому суд не може його скасувати. ТОВ «Мисливська Фауна» також заперечує, що її дії завдали шкоди правам позивача, адже рішення ради не створює для нього жодних негативних наслідків, а сам позивач не довів, які саме його права були порушені.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Рішенням 21 сесії Барашівської сільської ради VIII скликання від 18.08.2022 № 1759 «Про погодження надання в користування мисливських угідь» громадській організації «Мисливці, рибалки та пасічники Барашівської ТГ» погоджено надання в користування мисливських угідь загальною площею 9757,2990 га.

21.02.2024 ГО «Мисливці, рибалки та пасічники Барашівської ТГ» звернулася до відповідача повторно з клопотанням про надання погодження щодо користування мисливськими угіддями для ведення мисливського господарства, але з іншими даними щодо площі мисливських угідь.

Рішенням 34 сесії Барашівської сільської ради VIII скликання від 01.03.2024 № 2262 «Про погодження надання в користування мисливських угідь» громадській організації «Мисливці, рибалки та пасічники Барашівської ТГ» погоджено надання в користування мисливських угідь загальною площею 4091,6047 га.

19.08.2024 ТОВ «Мисливська Фауна» звернулась до відповідача з клопотанням про надання погодження щодо користування мисливськими угіддями для ведення мисливського господарства.

Станом на цей час громадська організація «Мисливці, рибалки та пасічники Барашівської ТГ» своє право на користування мисливськими угіддями в установлений спосіб не реалізувала.

Розпорядженням Барашівського сільського голови від 22.08.2024 № 48 скликано чергову 37 сесію Барашівської сільської ради VIII скликання на 11:00 год 03.09.2924.

Рішенням 37 сесії Барашівської сільської ради VIII скликання від 03.09.2024 № 2409 «Про надання погодження у користування мисливських угідь» товариству з обмеженою відповідальністю «Мисливська фауна» погоджено надання у користування мисливських угідь загальною площею 4042,1047 га.

Рішенням Житомирської обласної ради від 26.12.2024 № 877 «Про додаткове надання мисливських угідь у користування товариству з обмеженою відповідальністю «Мисливська Фауна» надано цьому товариству додатково у користування мисливські угіддя на території Барашівської сільської ради зплощею 4551,6047 га.

Вважаючи рішення Барашівської сільської ради від 03.09.2024 № 2409 протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно зі статтею 25 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання..

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується, зокрема вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Частиною першою статті 123 Земельного кодексу України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" мисливські угіддя - ділянки суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" державне регулювання у галузі мисливського господарства та полювання здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень.

Органам місцевого самоврядування цим Законом та іншими законами України можуть бути надані окремі повноваження органів виконавчої влади у сфері державного регулювання мисливського господарства та полювання.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" до повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських рад у галузі мисливського господарства та полювання належить: затвердження відповідних програм розвитку мисливського господарства; вирішення в установленому порядку питань надання в користування мисливських угідь; вирішення інших питань у межах своїх повноважень.

Статтею 10 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у галузі мисливського господарства та полювання належить: організація та здійснення заходів щодо охорони державного мисливського фонду, поліпшення середовища перебування мисливських тварин; вирішення відповідно до цього Закону питань, що стосуються надання у користування мисливських угідь; реалізація інших питань у межах своїх повноважень.

Згідно з частинами 1-3 ст. 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь. Не допускається користування мисливськими тваринами та ведення мисливського господарства без оформлення відповідних документів у встановленому цим Законом порядку. Умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і користувачами мисливських угідь.

Порядок надання у користування мисливських угідь визначено положеннями статті 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", якими встановлено, що мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

У постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 у справі № 800/301/16 було сформовано правовий висновок, який згодом було підтримано Верховним Судом, зокрема, у постанові від 22.08.2019 у справі № 288/1557/16-а, про те, що:

"Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але й вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки позивача у сфері публічно-правових відносин.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах".

Такі вимоги процесуального закону та усталена практика Верховного Суду вказують на те, що, під час розгляду справи позивач повинен довести, а суд встановити факти або обставини, які б свідчили про вплив рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на права та законні інтереси позивача та їх порушення внаслідок такого впливу.

У справі, яка розглядається, позивач оскаржує рішення відповідача щодо надання погодження у користування мисливських угідь товариству з обмеженою відповідальністю «Мисливська фауна». Порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів позивач обґрунтовує тим, що сільська рада не врахувала його переважне право як члена громади та власника земельних ділянок на використання мисливських угідь, закріплене в статтях Закону України «Про мисливське господарство та полювання». Стверджує, що дії ради обмежили його можливість полювання на більшій частині угідь Барашівської ТГ, порушивши його конституційні права та інтереси як жителя громади та члена громадської організації

Таким чином, першочергово у цій справі необхідно з`ясувати питання правових наслідків (для позивача) вчинення відповідачем дій та прийняття рішень в межах процедури погодження надання у користування мисливських угідь.

Передусім, слід зауважити, що оскарженим рішенням жодним чином не вирішено питання про права чи обов`язки позивача.

Позивач також не надав жодних доказів того, що він є (був) користувачем спірних мисливських угідь або суміжним землекористувачем.

Жодними доказами не підтверджуються і його доводи щодо обмеження можливості полювання. Фактично цим твердженням позивач сам визнає, що наразі жодні його права не порушено, і він звертається з позовом із захистом на майбутнє.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18.

Крім того, суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.11.2023 у справі № 140/6122/22 зазначив, що рішення органу місцевого самоврядування про погодження на передачу земельних ділянок під мисливські угіддя не перешкоджає обласній раді надати спірні мисливські угіддя іншому суб`єкту.

Погодження іншому мисливському товариству передачі земельних ділянок під мисливські угіддя саме по собі не створило майнових відносин за участю селищної ради та таким мисливським товариством. Таке рішення є актом індивідуальної дії і його прийняття не порушує прав та законних інтересів іншого мисливського товариства.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, судом не встановлено, які саме права та законні інтереси позивача було порушено відповідачем, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з відсутністю документально підтверджених судових витрат питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Барашівської сільської ради (вул. Героїв Майдану, 10, с. Бараші, Звягельський р-н, Житомирська обл., 11255, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 09 квітня 2025 р.

09.04.25