Справа № 640/3868/22
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Справа№640/3868/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНГО-ГРУП" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.10.2021, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНГО-ГРУП" (далі позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України (надалі відповідач), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №, винесеного Головним управлінням ДПС у м. Києві 01.10.2021р (далі за текстом Спірне ППР).

Позовні вимоги мотивовані тим, що у наказі відповідача №1496-п від 26.08.2021 року відсутня конкретна інформація, зазначення якої вимагається чинним законодавством, отже наказ про проведення перевірки є протиправним, а відтак і рішення, винесене за результатом проведення перевірки - є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, на думку позивача, відповідач дійшов хибних висновків щодо виявлених перевіркою порушень. Зокрема, щодо штрафу у розмірі 9373,86 грн за порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону №265 в частині не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем зберігання та реалізації у кількості 227,92 л на загальну суму 4686,93 грн, то відповідач міг розрахувати суму штрафу відповідно до ст. 20 Закону №265, а не з суми 4686,93 грн, оскільки контролюючим органом не застосовані та не прораховані допустимі похибки вимірювання, з урахуванням яких надлишок разом складає 138,76 л на загальну суму 2470,54 грн.

Разом з цим, перевіркою, яка розпочалась 27.08.2021 року не могло бути встановлено порушення у вигляді надання споживачу неналежного розрахункового документу, оскільки, на момент проведення фактичної перевірки у всіх без виключення чеках РРО, які роздруковувалися та видавалися на перевіряємій АЗС, вказувалося літерне позначення акцизного податку, розмір ставки акцизного податку та загальна сума такого податку.

Також, як зазначає позивач, позиція відповідача щодо застосування до позивача відповідальності, передбаченої пунктом 1 статті 17 Закону №265 є принципово не вірною. У розумінні зазначеної норми штраф накладається за не видачу відповідного розрахункового документу, що підтверджує виконання господарської операції. Утім, як пункт 2 статті 3, так і пункт 1 статті 17 Закону №265 стосується саме випадків, коли розрахунковий документ взагалі не створюється та не видається, а не випадку, коли розрахунковий документ був створений, роздрукований та виданий, але не містив якийсь реквізит, який жодним чином не впливав на виконання господарської операції та отримання доходу від реалізації товарів, робіт, послуг. Якби навіть літерне позначення акцизного податку і не відображалося в чеках РРО, які видавалися позивачем під час проведення розрахункових операцій, зазначене ніяк не вплинуло б на нарахування та сплату акцизного податку, не спричинило нанесення збитку бюджету, правам споживачів. До того ж, законодавець не ототожнює відсутність обов`язкового реквізиту у фіскальному чеку з його не створенням та/чи не видачею.

Крім того, позивач вважає безпідставним застосування контролюючим органом до позивача штрафу у розмірі 50 % вартості проданих товарів.

З огляду на викладені у позовній заяві обставини, позивач вважає спірне ППР відповідача протиправним та таким, що порушує права позивача, а відтак звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/3868/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу на протязі п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказував на те, що фактичною перевіркою, проведеною ГУ ДПС у Донецькій області на АЗС з магазином позивача, встановлено порушення пункту 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині невидачі (в паперовому вигляді) відповідних розрахункових документів при продажу підакцизних товарів (алкогольні напої та тютюнові вироби) на загальну суму 133363,99 грн (у чеках не зазначено назва та літерне позначення акцизного податку, розмір ставки акцизного податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами, що підтверджується електронними копіями чеків з РРО (за даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС України (СЗЗД РРО)).

Разом з цим, фактичною перевіркою встановлено проведення розрахунків за підакцизні товари (алкогольні напої (пиво) та тютюнові вироби) через РРО з фіскальним номером № без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що є порушенням пункту 11 статті 3 Закону України №265.

Крім того, фактичною перевіркою встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону №265 в частині не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем зберігання та реалізації у кількості 227,92 л на загальну суму 4686,93 грн.

За наслідками проведеної перевірки до позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням правомірно застосовано штрафну санкцію.

Крім того, відповідач зауважував, що фактична перевірка проведена у відповідності до вимог податкового законодавства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.02.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 640/3868/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у Донецькій області 26.08.2021 року видано наказ №1496-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «МАНГО-ГРУП» ()», згідно якого, керуючись статтею 19-1, статтею 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, Податкового кодексу України, наказано провести фактичну перевірку ТОВ «МАНГО-ГРУП» () за адресою: Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Центральна, буд. 6-А з 26.08.2021 тривалістю не більше 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2021 по 03.09.2021 з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та контролю за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності відповідних дозвільних документів і ліцензій, вимог інших законодавчих актів, контроль за якими покладено на органи податкової служби.

На підставі направлень №1855 та №1856 від 26.08.2021 року уповноваженими особами Головного управління ДПС у Донецькій області 27.08.2021 року проведена фактична перевірка АЗС з магазином, розташованої за адресою: Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Центральна, буд. 6-А, в якій здійснює діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНГО-ГРУП», за результатами якої складено Акт перевірки від 03.09.2021 року №9111/05/99/07/04/39039648.

Перевіркою встановлено порушення:

- пункту 11 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за проведення розрахунків за підакцизні товари (алкогольні напої (пиво) та тютюнові вироби) через РРО з фіскальним номером № без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД;

- пункту 12 статті 3 Закону №265 в частині не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем зберігання та реалізації у кількості 227,92 л на загальну суму 4686,93 грн;

- пункту 2 статті 3 Закону №265 в частині невидачі (в паперовому вигляді) відповідних розрахункових документів при продажу підакцизних товарів (алкогольні напої та тютюнові вироби) на загальну суму 133363,99 грн (у чеках не зазначено назва та літерне позначення акцизного податку, розмір ставки акцизного податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами, що підтверджується електронними копіями чеків з РРО (за даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС України (СЗЗД РРО));

- ст. 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Разом з цим, за доданими показниками, зазначеними у «Декларації акцизного податку» та Додатку №6 до декларації акцизного податку підприємством ТОВ «Манго-груп» реалізовано підакцизних товарів з 01.01.2021 по 18.07.2021 на загальну суму 133363,99 грн, при цьому при продажу означених підакцизних товарів не видавались відповідні розрахункові документи встановленої форми та змісту.

Крім того, фактичною перевіркою встановлено проведення розрахунків за підакцизні товари (алкогольні напої (пиво) та тютюнові вироби) через РРО з фіскальним номером № без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме:

- 11.02.2021 о 16:35:50 при продажу тютюнових виробів «Код: 15010 Цигарки Kent Silver», вартістю 60 грн у електронній копії розрахункового документу касового чеку №2 встановлено відсутність режиму програмування товарної підкатегорії УКТ ЗЕД;

- 01.03.2021 о 17:32:35 при продажу тютюнових виробів «Код: 2996 Цигарки Camel Blue», вартістю 59,5 грн у електронній копії розрахункового документу касового чеку №1619 встановлено відсутність режиму програмування товарної підкатегорії УКТ ЗЕД;

- 01.04.2021 о 8:42:37 при продажу тютюнових виробів «Код: 25893 НН Rothmans Demi ClickCor», вартістю 52,0 грн у електронній копії розрахункового документу касового чеку №3859 встановлено відсутність режиму програмування товарної підкатегорії УКТ ЗЕД;

- 29.04.2021 о 21:54:11 при продажу «Код: 2120 Пиво Чернігівське св. 0,5 л», вартістю 22,0 грн у електронній копії розрахункового документу касового чеку №6390 встановлено відсутність режиму програмування товарної підкатегорії УКТ ЗЕД;

- 01.05.2021 о 16:44:17 при продажу тютюнових виробів «Код: 27779 Цигарки E&M loft Holiday Mix», вартістю 53,0 грн у електронній копії розрахункового документу касового чеку №6576 встановлено відсутність режиму програмування товарної підкатегорії УКТ ЗЕД тощо, такі порушення допускались протягом перевіряємого періоду, та є тривалими.

Окрім того, за даними обліку підприємства ТОВ «Манго-груп» згідно роздрукованого денного Х-звіту РРО, залишки обсягів палива та скрапленого газу станом на 11 годин 18 хвилин 27.08.2021 року становить:

Палива (ДП) за даними обліку 12814,11 л за ціною 26,99 грн, допустима похибка вимірювання 102,51 л (0,8 відсотків);

Палива (А92) за даними обліку 6535,20 л ціною 28,09 грн, допустима похибка вимірювання 52,28 л (0,8 відсотків);

Палива (А95) за даними обліку 7192,29 л за ціною 29,09 грн, допустима похибка вимірювання 57,54 л (0,8 відсотків);

Скрапленого газу за даними обліку 6325,56 л за ціною 17,19 грн, допустима похибка вимірювання 31,62 л (0,5 відсотків).

Згідно зведеної інформації обсяги фактичних залишків за видами палива (ДТ, А95, А92, та скрапленого газу), що знаходиться в резервуарах складають:

Резервуар з паливом (ДП), обсяг фактичного залишку складає 12901,12 л;

Резервуар з паливом (А92), обсяг фактичного залишку складає 6558,84 л;

Резервуар з паливом (А95), обсяг фактичного залишку складає 7256,91 л;

Резервуар з скрапленим газом, обсяг фактичного залишку складає 6488,86 л.

Відповідно зазначених даних у відомості ПММ перевіркою розраховано та встановлено надлишок залишку палива та скрапленого газу, а саме:

Надлишок палива (А95) складає 64,62 л, за ціною 29,09 грн в сумі 1879,80 грн, надлишок скрапленого газу складає 163,3 л за ціною 17,19 грн у сумі 2807,13 грн., у загальній кількості 229,92 л на загальну суму 4686,93 грн.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем пунктів 2, 11, 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Не погоджуючись із висновками, зробленими в Акті перевірки від 03.09.2021 року №9111/05/99/07/04/39039648, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНГО-ГРУП» подало заперечення на них.

Листом від 30.09.2021 року ГУ ДПС у Донецькій області на заперечення позивача повідомило про відсутність порушення ст. 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Разом з цим, перевірка проведена у відповідності до норм чинного законодавства України та висновки, зазначені в акті фактичної перевірки від 03.09.2021 року №9111/05/99/07/04/39039648 щодо порушення пунктів 2, 11, 12 статті 3 Закону України №265 є вірними.

В подальшому, на підставі акту перевірки від пунктів 2, 11, 12 статті 3 Закону України №265, за порушення пунктів 2, 11, 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, згідно пункту 1, пункту 7 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06 липня 1995 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» Головним управлінням ДПС у м. Києві податковим повідомленням-рішенням від 01 жовтня 2021 року № застосовано штраф у розмірі 81155,86 грн.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 01 жовтня 2021 року № до Державної податкової служби України, рішенням якої від 21.01.2022 року скаргу позивача залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись із Спірним ППР позивач звернувся до суду.

Вирішуючи даний спір, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (ПК України) встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України.

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

В силу пункту 80.4 статті 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

За положеннями пункту 81.1 статті 81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Щодо тверджень позивача про начебто невідповідність наказу на проведення перевірки, оскільки, на його думку, в ньому не зазначені конкретні підстави для її проведення, які передбачені підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а саме не вказано яка саме інформація була отримана ГУ ДПС в Донецькій області щодо порушень з боку позивача, коли та ким така інформація надана та в який спосіб, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, наказ про проведення перевірки видано на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Мета перевірки, як зазначено в направленні на перевірку - з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та контролю за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності відповідних дозвільних документів і ліцензій, вимог інших законодавчих актів, контроль за якими покладено на органи податкової служби.

З матеріалів справи вбачається, що за доданими показниками, зазначеними у «Декларації акцизного податку» та Додатку №6 до декларації акцизного податку підприємством ТОВ «Манго-груп» реалізовано підакцизних товарів з 01.01.2021 по 18.07.2021 на загальну суму 133363,99 грн, при цьому при продажу означених підакцизних товарів не видавались відповідні розрахункові документи встановленої форми та змісту.

Отже, станом на час проведення фактичної перевірки у податкового органу була в наявності інформація, яка свідчила про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Доводи позивача про протиправність проведення відповідачем фактичної перевірки з підстав не зазначення в наказі, яка саме інформація була наявна у ГУ ДПС в Донецькій області, що стала у подальшому підставою для прийняття наказу та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд вважає безпідставними, оскільки відсутність відповідної інформації за наявності оформлення наказу відповідно до вимог статті 81 Податкового кодексу України та законодавчо встановлених підстав для його видання, не є достатньою підставою для визнання такої перевірки і її наслідків протиправними.

У свою чергу, для вирішення питання щодо здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, слід звернути увагу на функції контролюючого органу.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.4, 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Таким чином, контролюючий орган наділеній повноваженнями проводити фактичні перевірки за наявності передбачених законом обставин, зокрема, у разі здійснення функцій, визначених законодавством у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Крім того, відповідно до приписів статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Таким чином, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів).

Поряд з цим необхідно зазначити, що призначаючи фактичну перевірку щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів фахівці контролюючого органу вправі здійснювати перевірку виключно з вказаних питань.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22 травня 2018 року по справі №810/1394/16, постанові від 05 листопада 2018 року у справі №803/988/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Донецькій області мало право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством, у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Слід звернути увагу, що у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №805/3809/16-а (п.п.37-38) підтверджено позицію, що здійснення функцій, визначених законодавством, зокрема, у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг).

Судом встановлено, що наказ на проведення фактичної перевірки №1496-п містить дату його видачі 26 серпня 2021 року, найменування контролюючого органу Головне управління ДПС у Донецькій області, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється - ТОВ «МАНГО-ГРУП» ()» адресу господарського об`єкту - АЗС з магазином за адресою: Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Центральна, буд. 6-А, вид перевірки - фактична, підстави для проведення перевірки, визначені Податковим кодексом України - підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, дату початку перевірки - з 26.08.2021 року, тривалість перевірки - не більше 10 діб, період діяльності, який буде перевірятися - з 01.01.2021 по 03.09.2021, з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та контролю за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності відповідних дозвільних документів і ліцензій, вимог інших законодавчих актів, контроль за якими покладено на органи податкової служби.

Наказ №1496-п від 26.08.2021 року підписаний в.о. начальника Головного управління ДПС у Донецькій області та скріплений печаткою контролюючого органу.

Отже, наказ про проведення фактичної перевірки відповідає вимогам, встановленим Податковим кодексом України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої ПК України підстави для її проведення.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що видання керівником відповідача наказу про призначення перевірки не створює небезпеки інтересам позивача, оскільки сам по собі факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Тобто не зазначення в наказі конкретних підстав для проведення фактичної перевірки не є підставою для визнання такого наказу протиправним і, відповідно, протиправною саму перевірку.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 460/1239/19, в якій зазначено, що не зазначення підстави в наказі на проведення перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки, відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посадовими особами податкового органу пред`явлено уповноваженій особі позивача направлення на перевірку та копію наказу про проведення фактичної перевірки, в яких зазначено дату видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта який перевіряється, мета, вид (фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку, отже, відповідачем повною мірою дотримано вимоги чинного законодавства щодо прийняття наказу про проведення фактичної перевірки позивача та безпосередньо щодо проведення такої перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, видавши наказ про проведення перевірки стосовно позивача та провівши перевірку, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Позивачем було допущено до проведення фактичної перевірки контролюючих осіб і за наслідками перевірки складено акт перевірки від 03.09.2021 року №9111/05/99/07/04/39039648 та винесено податкове повідомлення-рішення від 01 жовтня 2021 року №, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 81155,86 грн.

Суд зазначає, що у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

При цьому, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 08 вересня 2021 у справі №816/228/17, відступаючи від позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року, дійшла наступного висновку: «у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права; неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки; при цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».

В даному випадку Велика палата Верховного Суду фактично закріпила правила оцінки судами процедурних порушень під час проведення податкових перевірок, у тому числі під час їх призначення.

З огляду на викладене вище, слід зауважити у даній справі, що відсутність у наказі на проведення фактичної перевірки детальної інформації щодо підстав проведення такої перевірки не вплинуло на висновки проведеної перевірки господарюючого об`єкта позивача.

Щодо виявлених перевіркою порушень, суд зазначає наступне.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За змістом статті 2 цього Закону реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну;

фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звітний чек) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час створення якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься відповідно до фіскальної пам`яті реєстратора розрахункових операцій або фіскального сервера контролюючого органу.

Відповідно до статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості;

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Наказом Міністерства фінансів України від 21 червня 2016 року №13, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за №220/28350 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)» з метою виконання вимог Податкового кодексу України, Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та удосконалення нормативно-правових актів, пов`язаних із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, відповідно до Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, - затверджено зокрема Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

Цим Положенням визначено форми і зміст розрахункових документів / електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

Розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на надані такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до пункту 3 розділу 1 цього Положення установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

За змістом розділу ІІ Положення - фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

Фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити:

найменування суб`єкта господарювання (рядок 1);

назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2);

адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН» (рядок 4);

для СГ, що не є платниками ПДВ,- податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5);

якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру,- кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6);

код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7);

цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8);

цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9);

назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10);

ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 11);

ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 12);

сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 13);

вид операції (рядок 14);

реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» (рядок 15);

напис «ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 16);

підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис «Касир» (рядок 17);

підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ» (рядок 18);

позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19);

загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО» (рядок 20);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ» (рядок 21);

для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ),- окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 22). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення;

заокруглення (рядок 23);

до сплати (рядок 24);

фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25);

QR-код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО / фіскальний номер ПРРО) (рядок 26);

для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових операцій:

позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 27), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 28);

заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ЗН». Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 29);

фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН» або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН ПРРО» (рядок 30);

напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 31).

Рядки 6-10 фіскального чека повторюються відповідно до кількості різних найменувань товарів (послуг), які оплачені за одним касовим чеком.

Якщо кількість придбаного товару (отриманої послуги) дорівнює одиниці виміру, відомості про товар (послугу) можна друкувати в одному рядку.

Якщо реєстратор розрахункових операцій працює з цінами (тарифами), що включають ПДВ, в фіскальному чеку друкується вартість кожного товару (послуги) з урахуванням ПДВ, інакше - вартість без урахування ПДВ.

Рядки 11-18 фіскального чека заповнюються у разі застосування під час проведення розрахунків з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу, з`єднаного або поєднаного з реєстратором розрахункових операцій.

Рядки 15, 16, 18 фіскального чека повторюються відповідно до кількості електронних платіжних засобів, з використанням яких здійснюється оплата.

Рядок 19 фіскального чека повторюється відповідно до кількості різних форм оплати. У разі здійснення оплати лише в готівковій формі дозволяється не друкувати цей рядок.

Рядки 21, 22 фіскального чека повторюються відповідно до кількості податкових груп за різними ставками ПДВ та акцизного податку. Дозволяється не друкувати рядки за податковими групами, якщо сума ПДВ або акцизного податку дорівнює нулю.

У разі якщо загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) не кратна найменшому номіналу грошових знаків національної валюти, встановленому Національним банком України в якості засобу платежу, результат заокруглення суми оплати у готівковій формі, виконаний відповідно до вимог Національного банку України щодо оптимізації обігу монет дрібних номіналів, друкується після рядка 22 з написом «Заокруглення». Наступним рядком друкується «До сплати» і сума після заокруглення.

З наведеного вище чинного законодавства слідує, що фіскальний касовий чек, як розрахунковий документ, повинен відповідати встановленій формі та змісту і повинен мати в обов`язковому порядку всі обов`язкові реквізити. При цьому, за відсутності хоча б одного обов`язкового реквізиту такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Проведеною Головним управлінням ДПС у Донецькій області перевіркою встановлено порушення пункту 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині невидачі (в паперовому вигляді) відповідних розрахункових документів при продажу підакцизних товарів (алкогольні напої та тютюнові вироби) на загальну суму 133363,99 грн (у чеках не зазначено назва та літерне позначення акцизного податку, розмір ставки акцизного податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами, що підтверджується електронними копіями чеків з РРО (за даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС України (СЗЗД РРО)).

Також фактичною перевіркою встановлено проведення розрахунків за підакцизні товари (алкогольні напої (пиво) та тютюнові вироби) через РРО з фіскальним номером № без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що є порушенням пункту 11 статті 3 Закону України №265.

З огляду на наведене, суд відхиляє доводи позивача з приводу того, що відсутність обов`язкового реквізиту у розрахунковому документі не ототожнюється з його невидачею та відсутністю, зокрема, впливу такої обставини на виконання господарської операції та отримання доходу від реалізації товарів, робіт, послуг.

Наведені вище норми чинного податкового законодавства чітко вказують на те, що розрахунковий документ повинен відповідати встановленій формі і змісту, мати всі обов`язкові реквізити, а в разі відсутності хоча б одного обов`язкового реквізиту такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Тобто вказані норми не мають альтернативи і не надають контролюючому органу право вибору в залежності від інших обставин трактувати наявність чи відсутність порушення у господарюючого суб`єкта. Проведення розрахункової операції з видачею розрахункового документа, який не містить хоча б одного обов`язкового реквізиту, вважається невидачею такого розрахункового документа, оскільки такий документ не приймається як розрахунковий.

Окрім того, перевіркою встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону №265 в частині не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем зберігання та реалізації у кількості 227,92 л на загальну суму 4686,93 грн.

Так, за даними обліку підприємства ТОВ «Манго-груп» згідно роздрукованого денного Х-звіту РРО, залишки обсягів палива та скрапленого газу станом на 11 годин 18 хвилин 27.08.2021 року становить:

Палива (ДП) за даними обліку 12814,11 л за ціною 26,99 грн, допустима похибка вимірювання 102,51 л (0,8 відсотків);

Палива (А92) за даними обліку 6535,20 л ціною 28,09 грн, допустима похибка вимірювання 52,28 л (0,8 відсотків);

Палива (А95) за даними обліку 7192,29 л за ціною 29,09 грн, допустима похибка вимірювання 57,54 л (0,8 відсотків);

Скрапленого газу за даними обліку 6325,56 л за ціною 17,19 грн, допустима похибка вимірювання 31,62 л (0,5 відсотків).

Згідно зведеної інформації обсяги фактичних залишків за видами палива (ДТ, А95, А92, та скрапленого газу), що знаходиться в резервуарах складають:

Резервуар з паливом (ДП), обсяг фактичного залишку складає 12901,12 л;

Резервуар з паливом (А92), обсяг фактичного залишку складає 6558,84 л;

Резервуар з паливом (А95), обсяг фактичного залишку складає 7256,91 л;

Резервуар з скрапленим газом, обсяг фактичного залишку складає 6488,86 л.

Відповідно зазначених даних у відомості ПММ перевіркою розраховано та встановлено надлишок залишку палива та скрапленого газу, а саме:

Надлишок палива (А95) складає 64,62 л, за ціною 29,09 грн в сумі 1879,80 грн, надлишок скрапленого газу складає 163,3 л за ціною 17,19 грн у сумі 2807,13 грн., у загальній кількості 229,92 л на загальну суму 4686,93 грн.

У позовній заяві позивач зазначає, що штраф у розмірі 9373,86 грн за порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону №265 в частині не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем зберігання та реалізації у кількості 227,92 л на загальну суму 4686,93 грн, то відповідач міг розрахувати суму штрафу відповідно до ст. 20 Закону №265, а не з суми 4686,93 грн, оскільки контролюючим органом не застосовані та не прораховані допустимі похибки вимірювання, з урахуванням яких надлишок разом складає 138,76 л на загальну суму 2470,54 грн.

Проте, суд не приймає такі посилання позивача, оскільки чинним законодавством не передбачено вирахування різниці між фактичним залишком палива та значенням похибки, тому має бути вказаний весь фактичний обсяг палива.

Отже, відповідачем доведено, а позивачем не спростовано вчинення ним порушення пунктів 2, 11, 12 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Згідно зі статтею 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у наступних розмірах.

За порушення пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачена відповідальність згідно з пунктом 1 статті 17 цього Закону, а саме:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

В той же час, відповідно до пункту 11 Прикінцевих положень цього Закону тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

За порушення пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачена відповідальність згідно з пунктом 7 статті 17 цього Закону, а саме:

7) триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

За порушення пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачена відповідальність згідно зі статтею 20 цього Закону, а саме:

до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Податковим повідомленням-рішенням від 01.10.2021 року № Головне управління ДПС у м. Києві застосувало до позивача, за порушення пунктів 2, 11, 12 Закону №265/95-ВР, штраф у розмірі 81155,86 грн.

Згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) до спірного ППР, за порушення пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР застосовані санкції - 5100 грн., за порушення пункту 12 цього Закону 9373,86 грн (4686,93 х 2).

Штрафна санкція за порушення пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР розрахована виходячи з загальної суми 133363,99 грн з продажу підакцизних товарів (алкогольних напоїв та тютюнових виробів) х 50 відсотків вартості проданих з порушеннями товарів (робіт, послуг) = 66682,0 грн.

Суд не приймає посилань позивача, що у даному випадку має бути застосовано 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше, оскільки порушення пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР допускались протягом перевіряємого періоду та є триваючими.

Таким чином, вірним є застосування до позивача штрафу саме у розмірі 81155,86 грн.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки спірне ППР відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, при цьому позов не містить доказів, що підтверджували б відсутність вини позивача у вчинені податкового правопорушення.

На думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв без порушення меж повноважень, визначених Законами України, а також обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надані, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до положеньст. 139 Кодексу адміністративного судочинства Українисудом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНГО-ГРУП" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.10.2021 відмовити повністю.

Судове рішення складене та підписане 10 квітня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (Шостого апеляційного адміністративного суду) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко