Справа № 160/7335/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2025 рокуСправа №160/7335/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 05.03.2025 року про відкриття виконавчого провадження №77386997.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ст.287 КАС України. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області. Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача надати до суду завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №77386997.
Відповідачу позов з додатками та ухвала суду від 14.03.2025 року доставлені до його електронного кабінету, що підтверджується відповідними довідками наявними матеріалах справи. Але відзиву на позовну заяву чи будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, відповідач до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
21.03.2024 року до суду від відповідача надійшли копії витребуваних матеріалів виконавчого провадження №77386997.
Згідно із ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, третьої особи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання були визначені статтею 22 Закону №606-XIV, відповідно до частини першої якої виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
В силу пункту 1 частини другої статті 22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.
Статтею 23 Закону №606-XIV було визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
05.10.2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2020 р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ), а Закон №606-XIV втратив чинність.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 12 Закону №1404-VІІІ виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
В силу пунктів 5 - 7 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VІІІ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою цієї статті визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Натомість, як визначено пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VІІІ, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Спір у цій справі стосується правомірності прийняття постанови від 05.03.2025 року про відкриття виконавчого провадження №77386997.

Так, на дату видачі виконавчого листа від 18.06.2015 р. №804/13417/14 строк його пред`явлення до виконання в силу пункту 2 частини першої статті 22 Закону №606-XIV становив один рік.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 Закону №606-XIV такий строк обчислювався з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Як зазначено вище, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2024 року по справі №804/13417/14 набрала законної сили 06.01.2015 року.

Тож у виконавчому листі №804/13417/14 було зазначено строк його пред`явлення до виконання до 06.01.2016 року. Вперше виконавчий лист №804/13417/14 було пред`явлено до виконання 19 червня 2015 року, що підтверджено долученою до матеріалів справи копією заяви.

21.06.2016 року Жовтневим ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про повернення виконавчого документа №47918228 стягувачу виконавчий лист №804/13417/14, виданого 18.06.2015 р., за п.7 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», майно боржника не виявлено протягом року з дня оголошення в розшук.

З огляду на набрання 05.10.2016 року чинності Законом №1404-VІІІ строк пред`явлення виконавчого листа №804/13417/14 до виконання у силу наведених вище приписів частин першої, п`ятої статті 12 Закону №1404-VІІІ становив три місяці з дня повернення виконавчого документа стягувачу, тобто до 08 листопада 2016 року, оскільки відповідно до відмітки на супровідному листі від 21.06.2016 р. дата отримання постанови Жовтневого ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа №47918228 стягувачем - 08 серпня 2016 року.

ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області повторно виконавчий лист №804/13417/14 не пред`являла до виконання.

Повторно виконавчий лист №804/13417/14 було пред`явлено до виконання Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 20 лютого 2025 року, що підтверджено долученою до матеріалів справи копією заяви.

Саме на підставі заяви ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 20.02.2025 року державний виконавець 05.03.2025 року відкрив виконавче провадження №77386997.

Разом з тим, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не є стягувачем за вищевказаним виконавчим листом.

Відомості з ЄДРСР по справі №804/13417/14 не підтверджують факт прийняття Дніпропетровським окружним адміністративним судом відповідних ухвал про заміну Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області її правонаступником.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 15 Закону №1404-VIII, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічного змісту положення містяться також в частині 5 статті 8 Закону №606-XIV, згідно із якою у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до п.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МУЮ від 02.04.2012 р. № 512/5 (далі Інструкція № 512/5) у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Пунктом 13 Інструкції № 512/5 встановлено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що суд за заявою заінтересованої особи може здійснити заміну сторони виконавчого провадження (стягувача, боржника) її правонаступником після видачі виконавчого документу, що має наслідком перехід прав та обов`язків від право попередників до іншої особи (правонаступника).

Матеріали виконавчого провадження №77386997 не підтверджують, що в рамках його проведення ініціювалося чи вирішувалося питання заміни стягувача правонаступником.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» №296 від 28.03.2018 р., Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області реорганізовано шляхом приєднання як структурного підрозділу до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України «Про реорганізацію територіальних органів Державної фіскальної служби» №280 від 10.05.2018 р. всі повноваження та функції Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська покладено на Головне управління ДФС у Дніпропетровській області.

Відповідно до постанови КМУ «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» №537 від 19.06.2019 р., утворено як юридичну особу публічного права Головне управління ДПС у Дніпропетровській області. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області () створено як юридичну особу, про що 01.08.2019 року внесено запис № 091388.

Отже, саме Головне управління ДПС у Дніпропетровській області () стало правонаступником Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, проте, згідно із даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що воно з 19.10.2020 року перебуває в стані припинення, про що внесено запис за №016091388.

Відповідно до п.1 постанови КМУ "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" №893 від 30.09.2020 р. (далі - постанова №893), ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, зокрема, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Згідно і з п.2 постанови №893, установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій; права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658) було створено 30.09.2020 року, про що внесено запис за №008085321.

За приписами частин першої та четвертої статті 379 КАС України, яку розміщено у Розділі IV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що імперативними приписами статті 379 КАС України встановлено можливість їх застосування у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Зазначене свідчить, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області дійсно є правонаступником прав Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, проте даний факт не виключає процесуальний обов`язок податкового органу в належний, визначений статті 379 КАС України, спосіб звернутися Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою щодо заміни стягувача правонаступником, що слід було вчинити до повторного звернення податкового органу із заявою про примусове стягнення за рішенням суду, наслідком якої стало прийняття оскаржуваної постанови від 05.03.2025 року про відкриття виконавчого провадження №77386997.

Відповідач зазначені обставини не врахував та помилково прийняв вищевказану постанову за заявою особи, яка процесуально не була стягувачем за виконавчим листом №804/13417/14 від 18.06.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач вийшов за межі визначених повноважень щодо здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені законом, що призвело до порушення процедури виконавчого провадження та є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №77386997 від 05.03.2025 року, як протиправною.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову, тому судовий збір у розмірі 968,96 грн. підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262, 287 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 05.03.2025 року про відкриття виконавчого провадження №77386997.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Писаржевського, буд.1а, м.Дніпро, 49005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.272 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ч.6 ст.287 КАС України.

Суддя К.С. Кучма