Справа № 280/7658/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2025 року м.Дніпросправа № 280/7658/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі №280/7658/24 (суддя Конишева О.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду через свого представника з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідача) стосовно невиплати пенсії позивача з 01.10.2023 року на його особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ "Приватбанк" МФО банку 305299, код ЄДРПОУ банку 14360570;

- зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії позивачу після протиправного припинення виплати пенсії з 01.10.2023 року та здійснювати виплату пенсії позивача, в тому числі суму недоотриманої пенсії, на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ КБ "Приватбанк" та виплатити всі неотримані пенсійні кошти позивача з урахуванням масових перерахунків та з компенсацією втрати частини доходів, у розмірі відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги обгрунтовані протиправністю дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не виплати пенсії позивачу з 01.10.2023 року на його особистий банківський рахунок, відкритий в АТ КБ "Приватбанк".

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Так, суд:

- визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у не поновленні ОСОБА_1 з 01.10.2023 року виплати пенсії за віком;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.10.2023 року на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ КБ "Приватбанк", з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням процесуальних норм, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В скарзі відповідач зазначає, що суд не взяв до уваги, що позивачем не вказано поважність причин пропуску строку звернення до суду, а тому відсутні правові підстави для поновлення цього строку. Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Судом не було досліджено, що в матеріалах справи не міститься довіреність на представництво інтересів позивача. Такої довіреності до органів Пенсійного фонду надано теж не було. Також до заяви не було надано ні паспорту громадянина України позивача, ні паспорту громадянина України для виїзду за кордон позивача, ні заяви встановленого зразка про виплату пенсії на банківський рахунок. Оскільки звернення позивача за поновленням виплати пенсії не надходило, правових підстав для поновлення і виплати пенсії нема. Суд в порушення визначених законодавчих норм, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.10.2023 року на визначений ним банківський рахунок.

Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд повно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального права. Просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін. Представник позивача, посилаючись на судову практику вказує на те, що заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.

Щодо доводів скаржника про пропуск позивачем строку звернення до суду, представник позивача вказав, що лише з листа від 21.03.2024 №0800-0202-8/17596 від 28.02.2024 року позивач дізнався про порушення свого права на отримання пенсії на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_2 , оскільки нібито для виплати пенсії через поточні рахунки в банках позивачу необхідно особисто подати відповідачу заяву про виплату пенсії на банківський рахунок. Враховуючи викладене, позивачем не порушено строку звернення до суду.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.05.2018, у справі №808/1407/18, зміненого постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2018, відповідачем було поновлено нарахування та виплату пенсії за віком позивачу з 13 жовтня 2017 року з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/9255/20 відповідачем було проведено виплату недоотриманої пенсії позивачу за період з 25.04.2012 по 12.10.2017 відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з проведенням компенсації втрати частини доходу.

Нарахування та виплата пенсії здійснювалась по 30.09.2023.

З 01.10.2023, як стверджує позивач, нарахування йому пенсії на банківський рахунок, який відкрито в АТ КБ "Приватбанк", було припинено.

Представник позивача звернувся на ВЕБ-портал із заявою довільної форми стосовно проведення виплати пенсії позивачу на визначений банківський рахунок.

Відповідач листом №0800-0202-8/17596 від 28.02.2024 повідомив представника позивача, що Пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 Про затвердження Порядку виплати Пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках (далі - Постанова №1596) визначено, що заява встановленої форми про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу ПФУ за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймаються органом ПФУ від установи уповноваженого банку. Цим же пунктом Постанови №1596 передбачено, що такі заяви приймаються органом ПФУ за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку. Звернення подано в рамках Закону України Про звернення громадян. Заяву про виплату пенсії через банківську установу встановленого зразка ОСОБА_1 до Головного управління не надавав. Після звернення ОСОБА_1 до органу ПФУ з відповідною заявою, паспортом громадянина України та надання оригіналів необхідних документів, визначених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженому постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, та Постановою №1596, можливо буде повернутися до питання виплати пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, вказав, що до суду не надано рішення органу Пенсійного Фонду України про припинення виплати пенсії позивачу, яка виплачувалась на його банківський рахунок. Також не надано відомостей і відповідного документального підтвердження щодо виплати нарахованої пенсії через певне відділення оператора поштового зв`язку.

Застосування приписів абзацу першого п. 10 Порядку № 1596 у частині подання заяви особисто є недоречним до спірних у межах цієї справи правовідносин, оскільки заява позивача була подана його представником в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України відповідно до останнього абзацу п. 10 Порядку №1596, який не обмежує подання заяви представником. З огляду на означене, заява позивача про виплату пенсії на банківський рахунок подана до ПФУ в установленому законом порядку. Відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не поновлення пенсії позивачу.

Також суд вказав, що оскільки встановлено факт безпідставної невиплати пенсії позивачу за період з жовтня 2023 року, незважаючи на звернення його представника, при виконанні рішення суду строк виплати пенсії з 01.10.2023 року безсумнівно буде порушеним, а відтак позивач набув право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 51 вказаного Закону встановлено, що під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Вказаним рішенням встановлено, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Конституційне право на соціальний захист не може бути поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Право громадянина на одержання пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні, держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Право на поновлення виплати позивачу пенсії, незалежно від того, що останній постійно проживає в Ізраїлі, встановлено та підтверджено рішеннями судів у справі № 808/1407/18.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.05.2018, у справі №808/1407/18, зміненого постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2018, відповідачем було поновлено нарахування та виплату пенсії за віком позивачу з 13 жовтня 2017 року з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/9255/20 відповідачем було проведено виплату недоотриманої пенсії позивачу за період з 25.04.2012 по 12.10.2017 відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з проведенням компенсації втрати частини доходу.

Нарахування та виплата пенсії здійснювалась по 30.09.2023 на визначений позивачем банківський рахунок, який відкрито в АТ КБ "Приватбанк".

З матеріалів справи не встановлено підстав, за яких було припинено подальшу виплату пенсії позивачу на банківський рахунок, чи було це припиненням виплати пенсії, чи саме припинення зарахування пенсії на банківський рахунок.

Саме з метою продовження отримання пенсії на банківський рахунок уповноважений представник позивача подав заяву від 31.01.2024року, і предметом його позовних вимог було саме визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати пенсії позивача на його банківський рахунок.

Ні позивач, ні суд не з`ясовували існування законних підстав, за яких пенсія позивачу не нараховувался на банківський рахунок з 01.10.2023року.

В той же час, суд першої інстанції без належного на те обгрунтування вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не поновленні виплати пенсії за віком позивачу з 01.10.2023 року та вказав про встановлення факту безпідставної невиплати пенсії, зобов`язавши відповідача нарахувати компенсацію втрати частини доходів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, представник позивача звернувся на ВЕБ-портал із заявою довільної форми про проведення виплати пенсії на визначений позивачем банківський рахунок. Це не була заява про поновлення виплати пенсії, не заява з визначення причин, за яких припинено виплату пенсії позивачу, а лише про зарахування пенсії на рахунок з певними реквізитами.

Відповідач листом від 28.02.2024 повідомив, що Пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 Про затвердження Порядку виплати Пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках (далі - Постанова №1596) визначено, що заява встановленої форми про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу ПФУ за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймаються органом ПФУ від установи уповноваженого банку.

Верховний Суд неодноразово (зокрема у постанові від 20.01.2022 у справі №280/4551/21) зазначав, що подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку №22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 та від 16 грудня 2020 року № 25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку №22-1.

Зазначений висновок Верховний Суд розповсюдив і на порядок виплати грошових коштів на карткові рахунки пенсіонерів, які фактично перебувають за кордоном (у справі № 280/6637/22.

Так, Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Згідно з п. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Відповідно до п.п. 8-9 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.

Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

У разі відкриття поточного рахунку за зверненням органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення одержувач повинен укласти договір банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.

Згідно з п.10 Порядку заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.

Органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення формують перелік одержувачів на підставі отриманих заяв про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка та разом із необхідними для відкриття поточних рахунків таким особам документами та відомостями, визначеними нормативно-правовими актами Національного банку, подають його відповідному уповноваженому банку у строки, визначені у договорі, але не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття документів.

Уповноважений банк може відмовити у відкритті поточного рахунка одержувачу з підстав, визначених законодавством та/або нормативно-правовими актами Національного банку, або у разі надання не в повному обсязі та/або недостовірної інформації чи документів, що містять недостовірну/неправдиву інформацію, та/або будь-яких інших відомостей, необхідних уповноваженому банку для відкриття поточного рахунка згідно з вимогами законодавства та/або нормативно-правових актів Національного банку, про що повідомляє відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення із зазначенням причин відмови у відкритті рахунка для інформування одержувача або подання відсутньої/уточнювальної інформації, відсутніх відомостей та/або документів.

Уповноважений банк щомісяця не пізніше 20 числа подає органам Пенсійного фонду України або органам соціального захисту населення перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України та органів соціального захисту населення поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами, а в разі відмови у відкритті поточного рахунка - інформацію про причину відмови.

Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

З урахуванням наведеного можливо дійти висновків, що підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п. 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами).

Втім, жоден з пунктів Порядку №22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у пункті 1.1 термін заявник, як вже зазначено вище, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю.

Верховнй Суд у справі № 280/6637/22 сформував правові висновки, що можливо проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.

Тобто, в спірному випадку особиста присутність позивача ОСОБА_1 не вимагається, за умови, що в його інтересах діє представник пенсіонера за довіреністю та за умови подання необхідних документів.

Відповідач звертав увагу суду, що в пенсійній справі позивача наявна довіреність від 03.08.2017 року, за якою ОСОБА_2 є законним представником Найда Романа Григоровича, в тому числі у справах з Пенсійним фондом України та його Управліннях, проте дія цієї довіреності три роки, і закінчилася у 2020 році (а.с.59-60).

Іншої довіреності від позивача представляти його інтереси ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

До заяви, яка подавалася відповідачу представником позивача Вадимом Меламед, довіреність діяти в його інтересах не долучалася, із додатків до заяви вбачається надання ордеру про надання правової допомоги та копії свідоцтва про зайняття адвокатською, проте такі документи не є документами, що подаються у визначеному вище Порядку №22-1.

З огляду на це, відповідь відповідача із роз`ясненням необхідної процедури, дотримання якої забезпечить поновлення права позивача на отримання пенсії на банківський рахунок, є правомірною та відповідає вимогам закону.

Суд першої інстанції наведеним вище обставинам оцінку не надав, а помилково вдався до оцінки правомірності дій з припинення виплати пенсії позивачу, що вийшло за межі премету позову.

Вимоги щодо нарахування компенсації за втрату частини доходів взагалі є передчасними.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у спірному випадку.

Щодо доводів відповідача в апеляційній скарзі про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом без поважних причин, колегія суддів вважає їх безпідставними.

З огляду на предмет позову, позивач оскаржує відмову у зарахуванні пенсії на банківський рахунок за заявою, поданою представником пенсіонера 31.01.2024, і після отримання відповіді (28.02.2024), з якою не погодився, звернувся до суду в межах строків, визначених нормами КАС України.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 311, п.3,4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року в адміністративній справі № 280/7658/24 скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак