Справа № 560/9382/24
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9382/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

08 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представників позивача: Ромашина В.М., Лисюка О.Ю.,

представника відповідача: Казарець О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо Електрікс" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.05.2024 №13569/2201-0701, від 21.05.2024 №13570/2201-0701, від 21.05.2024 №13571/2201-0701, від 21.05.2024 №13573/2201-0701, від 21.05.2024 №13574/2201-0701.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що посадові особи Головного управління ДПС у Хмельницькій області провели документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Біо Електрікс" з питань дотримання вимог податкового, валютного, та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 06.09.2017 по 31.12.2023 та за період з 06.09.2017 по 31.12.2023 з метою правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки складений акт від 25.04.20247 №10916/22-01-07-01/41570089, яким встановлені порушення:

1. Підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14, пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 138.1, 138.2 статті 138, підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України; статті 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88; пункту 4 П(С)БО10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 №237; пункту 5 П(С)БО 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20; пункту 5 П(С)БО 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290; пункту 11 П(С)БО 16 "Витрати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.12.1999 №318, підпунктів 5.4, 5.5 пункту 5 розділу ГГ П(С)БО 25 "Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва", затвердженого наказом Мінфіну від 25.02.2000 №39, в результаті чого занижений податок на прибуток в загальній сумі 3630573,00 грн, в тому числі за 2023 рік в сумі 3630573,00 грн, та завищене від`ємне значення об`єкта оподаткування податку на прибуток за 2023 рік в сумі 1549013,00 грн.

2. Пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищене від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларацій з ПДВ) за грудень 2023 року на суму 544199,00 грн.

3. Абзацу 14 пункту 201.10 статті 201, пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового Кодексу України, зареєстровані податкову накладну у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням граничних строків.

4. Підпункту 266.2.1 пункту 266.2, підпунктів 266.3.1, 266.3.3 пункту 266.3, підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, в результаті чого занижений податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в загальній сумі 763896,64 грн, в тому числі: за 4 квартал 2017 року в сумі 30199,20 грн; за 2018 рік в сумі 210828,17 грн; за 2019 рік в сумі 78763,29 грн; за 2020 рік в сумі 81715,58 грн; за 2021 рік в сумі 113247,00 грн; за 2022 рік в сумі 122684,25 грн; за 2023 рік в сумі 126459,15 грн.

5. Пункту 49.2 статті 49, підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, не подані декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітні періоди 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік.

6. Пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, пунктів 8.4, 8.5 розділу VІІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, подане Повідомлення за формою №20-ОПП з порушеннями та не подане до контролюючого органу Повідомлення за формою №20-ОПП про відкриття 6 об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадилась діяльність.

7. Підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV Податкового кодексу України та пунктів 3.1-3.6, 3.11 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, податкові розрахунку за формою 4 ДФ за 2-4 квартали 2022 року та 3-4 квартали 2023 року подані в неповному обсязі в частині не відображення нарахування та виплати доходів фізичним особам - підприємцям (ознака доходу 157).

На підставі висновків перевірки Головне управління ДПС в Хмельницькій області прийняло, зокрема:

- податкове повідомлення-рішення від 21.05.2024 №13569/2201-0701, яким зменшило ТОВ "Біо Електрікс" суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 1549013,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 21.05.2024 №13570/2201-0701, яким збільшило ТОВ "Біо Електрікс" суму грошового зобов`язання за платежем податку на прибуток підприємств, яким сплачують інші підприємства, в розмірі 3993630,00 грн, в тому числі 3630573,00 грн за основним зобов`язанням та 363057,00 грн за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення від 21.05.2024 №13571/2201-0701, яким зменшило ТОВ "Біо Електрікс" розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 544199,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 21.05.2024 №13573/2201-0701, яким збільшило ТОВ "Біо Електрікс" суму грошового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 815835,49 грн, в тому числі 763896,64 грн за основним платежем та 51938,85 грн за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення від 21.05.2024 №13574/2201-0701, яким застосувало до ТОВ "Біо Електрікс" штрафні санкції в розмірі 2380,00 грн.

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що підставою для прийняття зазначених податковим повідомлень-рішень слугували висновки контролюючого органу про:

1. Заниження інших доходів (р.2240 Звіту про фінансові результати ) (форма №2-м) всього в сумі 19930656,00 грн, в тому числі в розрізі звітних податкових періодів за: 1 квартал 2022 року в сумі 1747000,00 грн, півріччя 2022 року в сумі 1782000,00 грн, три квартали 2022 року в сумі 1893132,00 грн, 2022 рік в сумі 4716792,00 грн, 1 квартал 2023 року в сумі 4626080,00 грн, півріччя 2023 року в сумі 6975732,00 грн, три квартали 2023 року в сумі 12418 554 грн, 2023 рік в сумі 15213864,00 грн, в результаті невіднесення до їх складу безоплатно отриманих активів, оскільки у постачальників - ФОПів для здійснення постачання були відсутні самі активи, виробничі та трудові ресурси, за реквізитами суб`єктів господарювання оформлені лише первинні бухгалтерські документи (накладні) з метою формування витрат для ТОВ "Біо Електрікс" та, як наслідок, мінімізації сплати податку на прибуток до бюджету.

2. Завищення інших операційних витрат у 2021 році внаслідок відображення у їх складі дебіторської заборгованості в сумі 1416667,00 грн, яка не є безнадійною відповідно до вимог підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

3. Завищення інших операційних витрат в загальній сумі 139328,00 грн, в тому числі за 1 квартал 2022 року в сумі 15481,00 грн, півріччя 2022 року у сумі 15481,00 грн, три квартали 2022 року у сумі 46442,00 грн, 2022 рік в сумі 77404,00 грн, 1 квартал 2023 року в сумі 30962,00 грн, півріччя 2023 року у сумі 30962,00 грн, три квартали 2023 року у сумі 30962,00 грн, 2023 рік в сумі 61924,00 грн, внаслідок включення до їх складу амортизаційних нарахувань по основних засобах, у вартість яких були включені будівельно-монтажні роботи, оформлені за реквізитами ТОВ "АР-БУД", що фактично не здійснювалась в межах господарської діяльності підприємства.

4. Завищення собівартості реалізованих товарів, робіт послуг (р.2050 Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва) в сумі 232212,00 грн, в тому числі за 1 квартал 2022 року в сумі 30962,00 грн, півріччя 2022 року у сумі 77404,00 грн, три квартали 2022 року у сумі 92885,00 грн, 2022 рік в сумі 108366,00 грн, 1 квартал 2023 року в сумі 15481,00 грн, півріччя 2023 року у сумі 61923,00 грн, три квартали 2023 року у сумі 108366,00 грн, 2023 рік в сумі 123846,00 грн, внаслідок включення до їх складу амортизаційних нарахувань по основних засобах, у вартість яких були включені будівельно-монтажні роботи, оформлені за реквізитами ТОВ "АР-БУД", що фактично не здійснювалась в межах господарської діяльності підприємства.

5. Завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларацій з ПДВ) за грудень 2023 року на суму 544199,00 грн, що виникло внаслідок завищення податкового кредиту на загальну суму 544199,00 грн, в результаті віднесення до його складу податку на додану вартість по нереальній господарській операції з надання ТОВ "АР-БУД" на адресу ТОВ "Біо Електрікс" послуг (будівельно-монтажні роботи на спорудження ТЕС для спалювання біопалива), оскільки у постачальника ТОВ "АР-БУД" для здійснення постачання в такому обсязі відсутні активи, за реквізитами цього суб`єкта господарювання оформлені первинні бухгалтерські документи (податкові накладні, акти здачі приймання наданих послуг/виконаних робіт).

Так, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу (підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі по тексту - Закон №996-ХІV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 1 Закону №996-ХІV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Статтею 9 Закону №996-ХІV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Це відповідає і вимогам статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України щодо достовірності доказів.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, закріплений в статті 4 Закону №996-XIV, так само характеризує і податковий облік.

Надання контролюючому органу належним чином оформлених документів, передбачених правовими нормами, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема, про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

В акті перевірки відповідач зазначив, що ТОВ "Біо Електрікс" занизило інші доходи (р.2240 Звіту про фінансові результати) (форма №2-м) в результаті невіднесення їх до складу безоплатно отриманих активів для здійснення постачання, були відсутні самі активи, виробничі та трудові ресурси, за реквізитами цього суб`єкта господарювання оформлені лише первинні бухгалтерські документи (накладні) з метою формування витрат та, як наслідок, мінімізації сплати податку на прибуток до бюджету від наступних контрагентів у вказаній номенклатурі: ФОП ОСОБА_1 , тріски технологічної в сумі 5125680,00 грн; ФОП ОСОБА_2 , тріски технологічної в сумі 2320920,00 грн; ФОП ОСОБА_3 , тріски технологічної в сумі 1866564,00 грн; ФОП ОСОБА_4 , тріски деревна в сумі 1490832,00 грн; ФОП ОСОБА_5 , щіпи твердої породи в сумі 1255080,00 грн; ФОП ОСОБА_6 , тріски технологічної в сумі 1172402,00 грн; ФОП ОСОБА_7 , щіпи деревної в сумі 1130222,00 грн; ФОП ОСОБА_8 , тріски технологічної в сумі 996030,00 грн; ФОП ОСОБА_9 , тріски технологічної в сумі 991116,00 грн; ФОП ОСОБА_10 , тріски деревної в сумі 963900,00 грн; ФОП ОСОБА_11 , тріски деревної в сумі 870912,00 грн; ФОП ОСОБА_12 , тріски деревної в сумі 693000,00 грн.

Також контролюючий орган зазначив, що перевіркою не підтверджена реальність господарських операцій з постачання (продажу) від вказаних контрагентів на адресу ТОВ "Біо Електрікс" тріски технологічної (тріски деревної, щіпи твердої породи) у зв`язку із відсутністю у постачальника активів на момент постачання, джерела походження активу та фактичного (реального) його виробництва.

Підставами для такого висновку згідно акту перевірки слугували такі твердження відповідача:

- згідно поданих податкових розрахунків сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) у вказаних фізичних осіб-підприємців в період поставки відсутні наймані працівники відсутні;

- інформація про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність відповідно до форми 20-ОПП відсутня;

- жодних основних засобів, що могли б бути використані для постачання ТМЦ відповідним об`ємом не задекларовано;

- оформлені документально операції з реалізації на адресу ТОВ "Біо Електрікс" продукції, передбачають значний обсяг трудовитрат, наявності найманих працівників, основних засобів для зберігання, навантаження ТМЦ. В той же час згідно поданої звітності вказані фізичні особи-підприємці працювали самостійно, без залучення інших осіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски технологічної від 04.11.2022 №9/БЕ/-2022 з ФОП ОСОБА_1 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_1 у період з 04.11.2022 по 17.03.2023 на 3213,00 м.куб на загальну суму 5125680,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 кошти в загальній сумі 5184500,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із вказаним ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски технологічної від 19.07.2023 №9/БЕ/-2023, укладений з ФОП ОСОБА_2 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_2 у період з 21.07.2023 по 03.10.2023 на 1852,20 м.куб на загальну суму 2320920,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 кошти в загальній сумі 2320920,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із вказаним ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски технологічної від 26.06.2023 №8/БЕ/-2023 з ФОП ОСОБА_3 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_3 у період з 27.06.2023 по 19.07.2023 на 1587,60 м.куб на загальну суму 1866564,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 кошти в загальній сумі 1866564,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із вказаним ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски деревної від 01.03.2023 №2/БЕ/-2023 з ФОП ОСОБА_4 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_4 у період з 02.03.2023 по 02.11.2023 на 1096,20 м.куб на загальну суму 1490832,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 кошти в загальній сумі 1490832,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із вказаним ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки щепи твердої породи від 02.01.2023 №1/БЕ/-2023 з ФОП ОСОБА_5 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_5 у період з 03.01.2023 по 02.05.2023 на 627,54 тон на загальну суму 1255080,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ОСОБА_5 кошти в загальній сумі 1255080,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із вказаним ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски технологічної від 12.10.2023 №15/БЕ/-2023 з ФОП ОСОБА_6 ..

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_6 у період з 14.06.2023 по 04.12.2023 на 860,60 м.куб на загальну суму 1172402,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_6 кошти в загальній сумі 1172402,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із вказаним ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски деревної від 13.06.2023 №6/БЕ/-2023 з ФОП ОСОБА_7 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_7 у період з 13.06.2023 по 21.07.2023 на 982,80 м.куб на загальну суму 1130220,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_7 кошти в загальній сумі 1130220,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски технологічної від 18.01.2022 №2/БЕ/-2022 з ФОП ОСОБА_13 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_13 у період з 18.01.2022 по 11.02.2022 на 899 м.куб на загальну суму 1054000,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_13 кошти в загальній сумі 1054000,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски технологічної від 19.05.2023 №5/БЕ/-2023 з ФОП ОСОБА_8 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_8 у період з 19.05.2023 по 26.06.2023 на 831,6 м.куб на загальну суму 996030,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_8 кошти в загальній сумі 996030,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски технологічної від 25.08.2022 №8/БЕ/-2023 з ФОП ОСОБА_9 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_9 у період з 26.08.2022 по 26.12.2023 на 718,20 м.куб на загальну суму 991116,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_9 кошти в загальній сумі 991116,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски деревної від 30.11.2022 №12/БЕ/-2022 з ФОП ОСОБА_10 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_10 у період з 01.12.2022 по 09.03.2023 на 642,60 м.куб на загальну суму 963900,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_10 кошти в загальній сумі 991116,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски деревної від 23.08.2023 №11/БЕ/-2023 з ФОП ОСОБА_11 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_11 у період з 23.08.2023 по 08.09.2023 на 680,4 м.куб на загальну суму 870912,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_11 кошти в загальній сумі 870912,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

ТОВ "Біо Електрікс" уклало договір поставки тріски деревної від 13.01.2022 №1/БЕ/-2022 з ФОП ОСОБА_12 .

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав видаткові накладні, що виписані за реквізитами ФОП ОСОБА_12 у період з 17.01.2022 по 11.02.2022 на 630,00 м.куб на загальну суму 693000,00 грн, та товарно-транспортні накладні (додаток №1 (реєстр ТТН) до акту перевірки) на перевезення.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_12 кошти в загальній сумі 693000,00 грн. Станом на 31.12.2023 заборгованість по розрахунках із ФОП відповідно до даних бухгалтерського обліку відсутня.

Дослідивши надані позивачем документи та надаючи правову оцінку доводам відповідача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновки контролюючого органу про відсутність фактичної поставки товару вказаними вище ФОП на адресу ТОВ "Біо Електрікс" зроблені виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДПС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Верховний Суд в постанові від 24.06.2020 (справа №826/23538/15) зазначив, що висновки про відсутність достатніх як трудових так і матеріальних ресурсів контролюючим органом здійснені на підставі податкової інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, проте така інформація також носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є достатнім доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Поняття добросовісний платник, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента.

В постанові від 04.06.2020 по справі №340/422/19 Верховний Суд дійшов до висновку, що нереальність господарських операцій з продажу платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

При дотриманні платником податків законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність продавця про зазначення покупцями недостовірних відомостей.

Верховний Суд в постанові від 01.03.2023 по справі №380/9660/21 дійшов висновку, що доводи щодо відсутності контрагента позивача трудових та матеріальних ресурсів для здійснення господарської діяльності, не виключають можливість виконання господарської операції, не спростовують обставин поставки товару, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів) в тому числі не платникам ПДВ.

В акті перевірки відсутня інформація про проведення органами ДПС зустрічної або будь-якої іншої перевірки вказаних ФОП з питань здійснення господарських операцій з ТОВ "Біо Електрікс".

Принцип індивідуальної відповідальності платника податків також застосував ЄСПЛ у рішеннях у справах "Бізнес Супорт Центр проти Болгарії", "Булвес АД проти Болгарії", "Інтерсплав проти України", визначивши, що платник податків не може нести відповідальність за зловживання свого контрагента, якщо не буде доведено залученість цього платника до таких зловживань.

Крім цього, суд не бере до уваги посилання відповідача на той факт, що у наданих позивачем товарно-транспортних накладних зазначено пункт завантаження місто Костопіль, Рівненська область, що не дає можливості встановити фактичне місце завантаження, оскільки товарно-транспортна накладна не є первинним документом на операцію з поставки товару.

Водночас надання оцінки таким товарно-транспортним накладним суд має здійснювати з урахуванням всіх первинних документів, які підтверджують або не підтверджують реальність господарської операції.

У постанові від 20.08.2020 у справі № 804/5374/17 Верховний Суд виклав аналогічні висновки та зазначив, що доводи податкового органу щодо відсутності товарно-транспортних накладних як обставини, що свідчить про нереальність господарських операцій, є безпідставними, оскільки товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції в цілому.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що контролюючий орган не надав доказів того, що надані позивачем документи складені з порушенням вимог Закону №996-XIV та Податкового кодексу України. Тому такі документи є достатніми підставами для висновку про реальність господарських операцій ТОВ "Біо Електрікс" з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 .

Щодо висновків контролюючого органу про завищення ТОВ "Біо Електрікс" собівартості реалізованих товарів, робіт послуг в сумі 232212,00 грн, завищення інших операційних витрат в загальній сумі 139328,00 грн внаслідок включення до їх складу амортизаційних нарахувань по основних засобах, у вартість яких були включені будівельно-монтажні роботи, оформлені за реквізитами ТОВ "АР-БУД", що фактично не здійснювалась в межах господарської діяльності позивача, суд зазначає наступне.

Так, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Таким чином, фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Закону №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Абзацом 1 пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України установлено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про основні засоби, інші необоротні матеріальні активи та незавершені капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи, а також розкриття інформації про них у фінансовій звітності визначено П(С)БО 7 "Основні засоби".

Відповідно до пунктів 14 і 15 зазначеного П(С)БО 7 "Основні засоби" (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта. Витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

Згідно з статтею 6 Закону №996-XIV державне регулювання бухгалтерського обліку та фінансової звітності в Україні здійснюється з метою створення єдиних правил ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, які є обов`язковими для всіх підприємств та гарантують і захищають інтереси користувачів, а також удосконалення бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Міністерство фінансів України наказом від 30.09.2003 №561 затвердило Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку основних засобів (далі - Методичні рекомендації №561).

Пунктом 29 Методичних рекомендацій №561 визначено, що рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об`єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, приймається керівником підприємства з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат. Зокрема, заміна окремих важливих компонентів (частин) основних засобів (двигунів тощо) може бути відображена як заміна об`єкта основних засобів, якщо термін корисного використання такої частини відрізняється від терміну корисного використання основних засобів, до яких належить цей компонент. У цьому випадку заміна такого компонента відображається капітальними інвестиціями у придбання нового об`єкту основних засобів і списанням заміненого об`єкту. Витрати на поліпшення основних засобів для відновлення майбутніх економічних вигод, очікуваних від їх використання, визнаються капітальними інвестиціями за умови, що балансова вартість активу не перевищує суми його очікуваного відшкодування.

Витрати на капітальний ремонт об`єктів основних засобів визнаються витратами звітного періоду. Такі витрати можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо витрати на значний огляд і капітальний ремонт можуть бути ідентифіковані з окремою замортизованою частиною (компонентом) основних засобів. Витрати на ремонт можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо ціна придбання активу вже відображає зобов`язання (необхідність) підприємства здійснити в майбутньому витрати для приведення активу до стану, в якому він придатний для використання. Наприклад, у разі придбання будівлі, яка потребує ремонту, витрати на ремонт приймаються на збільшення первісної вартості цієї будівлі до суми, яка може бути відшкодована від використання будівлі в майбутньому (пункт 30 Методичних рекомендацій №561).

Вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов`язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об`єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об`єктом. Первісна (переоцінена) вартість основних засобів може бути збільшена на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням та ремонтом об`єкта, визначену у порядку, встановленому податковим законодавством.

Прикладами такого поліпшення є: а) модифікація, модернізація об`єкта основних засобів з метою подовження терміну його корисної експлуатації або збільшення його виробничої потужності; б) заміна окремих частин устаткування для підвищення якості продукції (робіт, послуг); в) впровадження ефективнішого технологічного процесу, що дозволить зменшити первісно оцінені виробничі витрати; г) добудова (надбудова) будівлі, що збільшить кількість місць (площу) будівлі, обсяги та/або якість виконуваних робіт (послуг) чи умови їх виконання (пункт 31 Методичних рекомендацій №561).

Витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання (технічний огляд, технічне обслуговування, ремонт тощо), включаються до складу витрат звітного періоду (пункт 32 Методичних рекомендацій №561).

Зміст наведених положень П(С)БО 7 "Основні засоби", а також рекомендацій (методичної допомоги) щодо порядку відображення операцій в бухгалтерському обліку, дає підстави для висновку про те, що роботи, пов`язані з поліпшенням основних засобів, приводять до збільшення первісно очікуваних вигод від використання об`єкта (ів).

Такими роботами можуть бути модернізація, модифікація, добудування, дообладнання, реконструкція, у результаті яких відбувається збільшення очікуваного строку корисного використання об`єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), виробленої (надаваної) цим об`єктом. Роботами ж пов`язаними з підтримкою основних засобів у робочому стані, є поточні ремонти, техогляд, обслуговування тощо. Видатки на проведення таких робіт включаються у видатки поточного періоду відповідного напрямку.

Витрати, які здійснюються для підтримки об`єкта в робочому стані й отримання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигід від його використання включаються до складу витрат поточного періоду на підставі акту виконаних робіт. В той же час, у разі якщо за наслідками понесених витрат на ремонтні роботи відбулось поліпшення основного засобу, внаслідок чого, зокрема, зростає очікуваний термін корисного використання такого об`єкта, такі витрати слід відносити до капітальних інвестицій.

Аналогічними є наслідки і у разі, якщо відбувається заміна окремого важливого компонента (частини) основного засобу, термін корисного використання якого відрізняється від терміну корисного використання такого основного засобу.

У постанові від 10.04.2020 (справа №1440/1967/18) Верховний Суд вказав, що саме керівник підприємства, з урахуванням результатів аналізу поточної ситуації їх істотності, вирішує як класифікувати видатки.

Тобто, керівництво підприємства визначає, які роботи вважаються поліпшенням об`єкта основних засобів, а які пов`язані з підтримкою їх в робочому стані. Залежно від цього видатки відображаються або як капітальні інвестиції з наступним збільшенням первісної вартості об`єкта основних засобів, або як видатки поточного періоду.

Саме вид фактично здійсненого поліпшення визначає порядок обліку витрат підприємства на проведення такого.

З наведеного випливає, що проведення поліпшення об`єкта передбачає вдосконалення конструкції, що забезпечує підвищення продуктивності об`єкта, який модернізується, сприяє розширенню його технологічних можливостей, досягненню економії ресурсів, покращення умов праці тощо. Здійснення ж ремонту полягає у частковому відновленні окремих об`єктів для підтримання їх в робочому стані.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Біо Електрікс" у своїй діяльності використовує положення наказу від 13.09.2017 №3 "Про облікову політику підприємства" та застосовує прямолінійний метод нарахування амортизації.

Між ТОВ "Біо Електрікс" укладений з ТОВ "АР БУД" ряд договорів підряду на здійснення поліпшення об`єкта, що передбачає вдосконалення конструкцій, що забезпечує підвищення продуктивності роботи об`єкта, який модернізується, сприяє розширенню його технологічних можливостей, досягненню економії ресурсів, покращення умов праці роботи ТЕС для спалювання біопалива електричною потужністю 6МВт в існуючій будівлі Клембівського цукрового заводу у ТОВ "АР-БУД" на загальну суму 3698556,00 грн, а саме: від 02.09.2021 №02/09-21, від 03.09.2021 №03/09-21, від 05.07.2021 №05/07-21, від 07.09.2021 №07/09-21, від 09.07.2021 №09/07-21, від 16.05.2021 №13, від 15.05.2021 №15/05-21, від 25.05.2021 №25, від 27.05.2021 №26, від 29.05.2021 №28, від 09.07.2021 №29/07-21, від 30.08.2021 №30/08-21, від 31.08.2021 №31/08-21.

Як зазначено вище в акті перевірки контролюючий орган дійшов висновку про завищення ТОВ "Біо Електрікс" собівартості реалізованих товарів, робіт, послуг в сумі 232212,00 грн, завищення інших операційних витрат в загальній сумі 139328,00 грн, внаслідок включення до їх складу амортизаційних нарахувань по основних засобах, у вартість яких були включегі будівельно-монтажні роботи оформлені за реквізитами ТОВ "АР-БУД" , які фактично не здійснювались.

Підставою для такого висновку слугували доводи відповідача про те, що будівельно-монтажні роботи на спорудження ТЕС фактично не здійснювалися у зв`язку із відсутністю джерела законного введення в обіг та/або реалізацію задекларованого виробництва. Натомість мало місце лише документальне оформлення будівельно-монтажних робіт за реквізитами ТОВ "АР-БУД" та їх відображення позивачем в регістрах бухгалтерського обліку.

Знову ж таки, вказані висновки контролюючим органом зроблені виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДПС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Однак відповідач не надав даних документальних перевірок ТОВ "АР-БУД", тобто первинні документи вказаного підприємства податковим органом не досліджувалися.

Крім цього такі висновки відповідача спростовуються наданими позивачем документами, а саме: дозволом від 06.12.2019 за №ХМ64, видании Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області на виконання будівельних робіт для будівництва ТЕС для спалювання біопалива; актом готовності об`єкта до експлуатації від 09.04.2020; сертифікатом від 23.04.2020 серія ІУ №31, виданим Державно архітектурно-будівельною інспекцією України; наказом від 30.12.2021 № 10-АГ, виданим ТОВ "Біо Електрікс" про введення в експлуатацію ТЕС для спалювання біопалива.

Суд відхиляє посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень, в яких значить ТОВ "АР БУД", оскільки враховуючи принцип презумпції невинуватості, у разі відсутності вироку у таких кримінальних провадженнях, наявність самих кримінальних проваджень в розумінні статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України не є належним доказом фіктивності контрагентів позивача.

Також суд зазначає, що порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними (постанова Верховного Суду від 18.05.2018 у справі №П/811/1508/16).

Контролюючий орган в свою чергу не надав доказів того, що надані позивачем документи складені з порушенням вимог Закону №996-XIV та Податкового кодексу України. Тому такі документи є достатніми підставами для висновку про реальність господарських операцій ТОВ "Біо Електрікс" з ТОВ "АР БУД".

Щодо висновків податкового органу про завищення ТОВ "Біо Електрікс" інших операційних витрат у 2021 році внаслідок відображення у їх складі дебіторської заборгованості в сумі 1416667,00 грн, що не є безнадійною відповідно до підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.

Перевіркою встановлено, що позивачем 26.04.2021 здійснено списання з балансу дебіторської заборгованості в сумі 1416667,00 грн, що виникла по взаємовідносинах з ПРАТ НТП "Укрпроменерго" по договору підряду від 02.07.2018 №596-18.

Відповідно до умов вказаного договору ПРАТ НТП "Укрпроменерго" зобов`язалось на свій ризик виконати за завданням ТОВ "Біо Електрікс", наступні роботи: монтаж турбіни П-6-3,4/1,0 з конденсатором, електричними та силовими шафами, маслопроводом; монтаж генератора Т6-2УЗ; монтаж системи охолодження конденсатора з циркуляційними насосами; монтаж мостового крана в турбінному залі над турбіною; пусконалагоджувальні роботи турбоагрегату.

Так, 17.08.2020 позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ПРАТ НТП "Укрпроменерго" про стягнення 1700000,00 грн безпідставно набутих грошових коштів у зв`язку із невиконанням вказаних вище робіт за договором підряду.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.12.2020 у справі №922/2604/20, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 та постановою Верховного Суду від 20.07.2021, в позові ТОВ "Біо Електрікс" відмовлено.

Суд враховує, що стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає неприпустимим зловживання процесуальними правами, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Таким чином, позивач був позбавлений процесуального права повторно звернутись до суду за захистом своїх прав, що, в свою чергу, нівелює факт незавершення процесуальних строків.

З огляду на наявність рішення Верховного Суду по справі №922/2604/20 суд вважає дебіторську заборгованість ПРАТ НТП "Укрпроменерго" в розмірі 1416667,00 грн такою, що відповідає вимогам безнадійної (щодо якої минув строк позовної давності).

Тому суд вважає безпідставними висновки контролюючого органу про завищення ТОВ "Біо Електрікс" інших операційних витрат у 2021 році внаслідок відображення у їх складі дебіторської заборгованості в сумі 1416667,00 грн, що не є безнадійною.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 21.05.2024 №13569/2201-0701, від 21.05.2024 №13570/2201-0701, від 21.05.2024 №13571/2201-0701 є протиправними, а вимоги про їх скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Досліджуючи правомірність податкових повідомлень-рішень від 21.05.2024 №13573/2201-0701 та від 21.05.2024 №13574/2201-0701, суд враховує наступне.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 21.05.2024 №13573/2201-0701 слугували висновки контролюючого органу про заниження позивачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в загальній сумі 763896,64 грн внаслідок невключення до об`єкту оподаткування податком об`єктів нежитлової нерухомості: моєчного цеху "Ю" бурякоцеху "Я" загальною площею 2128,4 кв.м, побутового корпусу "ЯІ-IV" загальною площею 1646,5 кв.м, які знаходяться за адресою Хмельницька область, Ізяславський район, с. Клубівка, вул. Заводська, 1.

Податкове повідомлення-рішення від 21.05.2024 №13574/2201-0701 застосовані до ТОВ "Біо Електрікс" штрафні санкції за неподання декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік.

Відповідно підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За змістом підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єктом нежитлової нерухомості є:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Базою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Водночас підпунктом 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що платники податку є юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості декларація юридичною особою - платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на такий об`єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

У разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності (підпункт 266.8.1 пункту 266.8 статті 266 Податного кодексу України).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.03.2024 №371854717 за ТОВ "Біо Електрікс" рахуються об`єкти нежитлової нерухомості: моєчного цеху "Ю" бурякоцеху "Я" загальною площею 2128,4 кв.м, побутового корпусу "ЯІ-IV" загальною площею 1646,5 кв.м, які знаходяться за адресою Хмельницька область, Ізяславський район, с. Клубівка, вул. Заводська, 1.

Державна реєстрація права власності здійснена 07.11.2017 на підставі договору купівлі - продажу нежитлової будівлі від 07.11.2017 №2265, укладеного між ТОВ "Україна 2001" та ТОВ "Біо Електрікс"

На підставі проєкту "Будівництво ТЕС для спалювання біопалива електричною потужністю 6 МВт в існуючій будівлі Клембівського цукрового заводу", розробленого ПРАТ "ХКП "Котлоенергопроект" передбачений вид будівництва "реконструкція".

У відповідності до вказаного проєкту позивач отримав дозвіл на виконання будівельних робіт від 06.12.2019 №ХМ64.

Зазначеним дозволом передбачений вид будівництва "реконструкція" згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, код об`єкта реконструкції 2302.2 Електростанції теплові, що відноситься до об`єктів виключного виробничого призначення.

09.04.2020 виданий акт готовності об`єкту "Будівництво ТЕС для спалювання біопалива електричною потужністю 6 МВт в існуючій будівлі Клембівського цукрового заводу".

У відповідності до сертифікату від 23.04.2020 серія IV№31 засвідчений факт відповідності закінченого будівництвом об`єкту "Будівництво ТЕС для спалювання біопалива електричною потужністю 6 МВт в існуючій будівлі Клембівського цукрового заводу".

Крім цього, як зазначено вище ТОВ "Біо Електрікс" уклало ряд договорів на виконання робіт з будівництва та реконструкції ТЕС для спалювання біопалива електричною потужністю 6 МВт, які на момент розгляду справи перебувають на стадії виконання.

Слід зазначити, що згідно з частиною другою статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, а вданому випадку це процес продовжується і не являється закінченим .

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

При цьому до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності така особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону (частина третя статті 331 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, об`єкти незавершеного будівництва не визначені Податковим кодексом Україним як об`єкти оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.03.2024 №371854717 , що за ТОВ "Біо Електрікс" рахуються об`єкти нежитлової нерухомості, які були придбані до моменту реконструкції і яка продовжується на момент розгляду справи, а саме: моєчний цех "Ю" бурякоцеху "Я" загальною площею 2128,4 кв.м, побутовий корпус "ЯІ-IV" загальною площею 1646,5 кв.м, які згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 відповідають коду 1220.5 - адміністративно-побутові будівлі промислових підприємств, які не підлягають оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Таким чином, враховуючи вищезазначене колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ТОВ "Біо Електрікс" правомірно не віднесло вказані об`єкти нерухомості до об`єкту оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченим юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Тому податкові повідомлення-рішення від 21.05.2024 №13573/2201-0701, від 21.05.2024 №13574/2201-0701 є протиправними.

У пункті 110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаг" та Вуліч проти Швеції" Європейський суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 квітня 2025 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.