Справа № 420/25728/24
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

07 квітня 2025 року

м. Київ

справа №420/25728/24

адміністративне провадження № К/990/11739/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Шарапи В.М., Берназюка Я.О.,

перевіривши касаційну скаргу Південного міжрегіональне управління державної служби з питань праці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі № 420/25278/24 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними та скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління державної служби з питань праці (далі - відповідач, скаржник), в якому просив:

визнати протиправним та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 15.05.2024 № ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-1/ПС-1, якою на позивача накладено штраф у розмірі 102000,00 грн;

визнати протиправним та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 15.05.2024 № ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-2/ПС-2, якою на позивача накладено штраф у розмірі 102000,00 грн;

визнати протиправним та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 15.05.2024 № ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-3/ПС-3, якою на позивача накладено штраф у розмірі 102000,00 грн;

визнати протиправним та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 15.05.2024 № ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-4/ПС-4, якою на позивача накладено штраф у розмірі 51000,00 грн;

визнати протиправним та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 15.05.2024 № ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-5/ПС-5, якою позивача накладено штраф у розмірі 51000,00 грн;

визнати протиправним та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 15.05.2024 № ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-6/ПС-6, якою на позивача накладено штраф у розмірі 51000,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2025 апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 420/25728/24 в частині: визнання протиправною та скасування постанови Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу від 15.05.2024 № ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-1/ПС-1, якою на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 102000,00 грн; визнання протиправною та скасування постанови Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу від 15.05.2024 № ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-2/ПС-2, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 102000,00 грн; визнання протиправною та скасування постанови Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу від 15.05.2024 № ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-3/ПС-3, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 102000,00 грн - скасовано.

Ухвалено в цій частині позовних вимог нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Абзац 8 резолютивної частини рішення викладено у такій редакції: «Стягнути з Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1530,00 грн.».

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 420/25728/24 залишено без змін.

19.03.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Південного міжрегіональне управління державної служби з питань праці, в якій скаржник просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2025 по справі № 420/25728/24 в частині визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 15.05.2024 №№ ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-4/ПС-4, ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-5/ПС-5, ПД/ОД/5257/РН/180-ПД/ОД/7945/ПТ-6/ПС6, ухвалити нове рішення у відповідній частині шляхом відмови у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 у повному обсязі, не передаючи справи на новий розгляд.

Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), а також на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 07.09.2022 № 440/539/21, від 16.09.2024 № 160/7457/21, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).

Перевіривши касаційну скаргу та документи, додані до неї, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з пунктом 6, 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі оскаржуються рішення територіального органу Державної служби з питань праці про накладення штрафу.

Одеський окружний адміністративний суд в ухвалі від 19.08.2024 про відкриття провадження вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скаржник, зазначаючи підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, як на підставу для відкриття касаційного провадження вказує, що касаційна скарга становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Вжите національним законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Указане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням і захистом цінностей, утрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення: визначення і зміну конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Касаційна скарга не містить аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

При цьому, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.

Отже, наведені посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України мають загальний характер і не можуть вважатися винятковими.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд вважає, що скаржник не довів наявність підстав, вказаних у підпункті «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у цій справі.

Також як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Суд не приймає посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 07.09.2022 № 440/539/21, від 16.09.2024 № 160/7457/21, оскільки такі висновки сформовані за інших обставин у справі, відповідно правовідносини в зазначених справах та справі, що розглядається, не є подібними.

Суд наголошує, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, їхніх повноважень, об`єкта, предмета правового регулювання відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Суд вказує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Заявник наводить приклад справ, розглянутих Верховним Судом, проте лише викладає загальні правові позиції Суду, висловлені ним, виходячи з обставин, установлених судами саме у тих справах, без належного обґрунтування та взаємозв`язку з обставинами цієї справи .

Суд зауважує, що посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їхнього застосування.

Отже, формальне посилання на постанови Верховного Суду не може вважатись належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

З огляду на викладене, заявник належним чином не обґрунтував посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Фактично аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а скаржник обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Інших обґрунтувань щодо наявності підстав касаційного оскарження у справах, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 328 КАС України скаржник не зазначив.

Отже, за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню, та скаржником не доведені визначені законом виключні обставини, які можуть слугувати підставою для відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Південного міжрегіональне управління державної служби з питань праці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі № 420/25278/24 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними та скасування постанов.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін

Судді: В.М. Шарапа

Я.О. Берназюк