Справа № 373/676/25
Суддя: Залеська А. О.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/676/25
Номер провадження 2-а/373/17/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Залеської А.О.

при секретарі Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне,

встановив:

19.03.2025 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, як адміністративного місцевого суду, надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просив: скасувати постанову №107 від 08.03.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 210 -1 КУпАП та закрити справу за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Позовні вимоги у змісті позову та особистими поясненнями позивач ОСОБА_1 обґрунтував наступним.

Постанова №107 від 08.03.2025, якою на нього накладено штраф в розмірі 17000 грн за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 упереджено, без належного з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

В постанові, вказано, що він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зазначений в повістці строк для проходження медичного огляду та визначення придатності до військової служби за призовом під час мобілізації, чим порушив норми законодавства про оборону, мобілізацію та мобілізаційну підготовку.

Насправді ніяких порушень військового обліку та інших норм законодавства він не допускав, а тому категорично не згідний з тим, що описано в постанові.

Його не було вислухано при прийнятті оскаржуваного рішення, не з`ясовано усі обставини, оскільки розгляд відповідного цього питання відбувся без його участі. При цьому, він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, внаслідок чого не зміг скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема: надати пояснення, ознайомитись з доказами, на підставі яких було встановлено порушення, заперечити проти них, залучити захисника тощо.

Строкової військової служби він не проходив та був знятий з військового обліку у зв`язку з інвалідністю, яку не продовжив у свій час. Після оголошення мобілізації, у липні 2022 р. він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 , поновив свої облікові дані та був поставлений на облік.

У подальшому, його ніхто не турбував і до ТЦК не викликав, жодних повісток з «військкомату» на його адресу, яку він повідомив при постановці на облік, не надходило, окрім оскаржуваної постанови №107 від 08.03.2025, яку він отримав поштою 12.03.2025.

Винесенню цієї постанови передували такі обставини: 27.02.2025 близько 16:30 год він їхав з роботи на велосипеді та був зупинений працівниками поліції разом зі співробітниками ТЦК. Вони були на автомобілі типу «бус». Сказали, що нібито він в розшуку як «ухилянт» від призову, а тому він має проїхати з ними до відділу ТЦК у АДРЕСА_1 , для з`ясування обставин.

Він сів до них в автомобіль, велосипед вони теж погрузили і таким чином його доставили до відділу ТЦК в АДРЕСА_1 . В приміщенні відділу нічого конкретно не пояснювали, швидко складали якийсь документ, потім монотонно працівник ТЦК зачитав його зміст і спитав чи не має він зауважень до прочитаного та попросив підписати той документ, у тих місцях, де стоять «галочки». Він покірно поставив свій підпис кілька разів на тому папері, але документу йому не дали. Тоді він думав, що то якесь попередження йому та необхідна процедура для оновлення облікових даних. Він був стомленим після роботи та розгубленим, а тому на слух не зрозумів суті того, що зачитували та не розібрав, що ще має бути якийсь розгляд його справи та ще й у в АДРЕСА_2 .

Все, що йому вручили того вечора 27.02.2025 у відділі ТЦК, то це повістку №239 про прибуття на 28.02.2025 о 08:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби. Він виконав таку вимогу, з`явився у вказаний день та час та почав проходити обстеження лікарів, але не ще не завершив, оскільки у нього давні неврологічні проблеми з функціональною рухливістю руки, у зв`язку з чим була інвалідність. А тому місцевий лікар-невролог направила його на консультацію в обласну лікарню. Там він записався на прийом до спеціаліста на 21.04.2025 це найближча дата.

Через деякий час, 12.03.2025, він поштою отримав постанову №107 від 08.03.2025 про накладення на нього штрафу 17000 грн та не зрозумів за що, адже за повісткою на 28.02.2025 він з`явився, а про повістку на 29.10.2024, яка згадується у цій постанові, він нічого не знає, вона йому не надходила і жодного повідомлення про її надходження у поштовій скринці не було. Про ту давню повістку йому також не сказали і співробітники ІНФОРМАЦІЯ_4 та не згадали, коли оголошували протокол того вечора 27.02.2025.

Просив скасувати постанову про притягнення його до відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, адже таке рішення є незаконним та несправедливим відносно нього. Він з`явився до ТЦК за повісткою від 27.02.2025, а раніше ніяких повісток не отримував і про них не знав.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі керівника ОСОБА_2 направив суду відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу за відсутності сторони відповідача та відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на позовну заяву відповідач виклав свої заперечення проти позову, посилаючись, здебільшого, на належне повідомлення позивача про дату час та місце розгляду справи згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 107 від 27.02.2025, який позивачу було оголошено та який останній підписав.

Відповідач вказує, що 27.02.2025 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом (повістка №5312 від 07.10.2024) до відділу РТЦК у визначений строк, а саме: до 29.10.2024 о 09:00.

За цим фактом відносно нього 27.02.2025 у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 уповноваженою особою було складено протокол № 107 від 27.02.2025.

Відповідач стверджує, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений, що розгляд справи відбудеться о 12:00 год 08.03.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 , каб.8. Також йому були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Після ознайомлення з протоколом позивач ніяких зауважень до його змісту не висловив та підписав протокол. На розгляд справи 08.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не з`явився і ніяких заяв не надіслав, представника не направив, а тому з урахуванням усіх обставин та положень ст. 268 КУпАП справа розглянута без участі особи, яка притягується до відповідальності.

Постановою №107 від 08.03.2025 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та з урахуванням положень ст. 33 цього Кодексу накладено стягнення у мінімальному розмірі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зміст відзиву на позов та матеріали, долучені сторонами до заяв по суті спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Відповідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

За правилами підпункту 2 пункту 1 додатку 2 Порядку організації та ведення обліку військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) для: взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період; оформлення військово-облікових документів; проходження медичного огляду; направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності; призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, в особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок №560) за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки резервісти та військовозобов`язані зобов`язаніз`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до п. 24 Порядку №560 у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та інших вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію віднесено до адміністративних правопорушень, за що передбачена відповідальність згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 210, 210-1 КУпАП).

Згідно з ч.3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до ч.1 ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210--1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч.2 ст. 235 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП) .

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Військового квитка Серії НОМЕР_1 від 16.04.2009, виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , останній раніше був знятий з обліку на підставі п.п 2 п. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та 21.07.2022 поставлений на військовий облік.

27.02.2025, близько 16:30 год. працівники поліції разом зі співробітниками ТЦК зупинили ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 та доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , де було складено протокол №107 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який він підписав.

За змістом цього протоколу позивачу інкримінується не з`явлення за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки, вказані в повістці (коли саме мала місце неявка та за якою повісткою не зазначено). Такий виклад суті правопорушення у протоколі може підпадати під кваліфікацію за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, однак дії ОСОБА_1 в протоколі не кваліфіковані згідно закону про адміністративні правопорушення.

Додатками до протоколу зазначено: матеріали відеофіксації та повістка № 5312.

Переглянутий в суді відеозапис, відображає, що 27.02.2025 о 17:10 год у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , упродовж 2-3 хвилин співробітником відділу старшим солдатом ОСОБА_3 позивачу оголошено суть правопорушення (неявка за повісткою), місце та дата розгляду справи, а також зачитано зміст ряду нормативних актів (здебільшого, положень КУпАП), які стосуються прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, юридичних питань винесення та виконання майбутньої постанови, повноважень посадової особи на розгляд справи, порядок надіслання постанови та направлення її на примусове виконання тощо.

27.02.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 також вручили повістку №239 про прибуття до відділу 28.02.2025 для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

28.02.2025 ОСОБА_1 прибув за повісткою №239 від 27.02.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), отримав направлення та розпочав медичний огляд у лікарів, що підтверджується оглянутою в суді амбулаторною карткою.

12.03.2025 ОСОБА_1 поштовим листом отримав Постанову №107 від 08.03.2025 винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

У тексті оскаржуваної Постанови №107 від 08.03.2025 зазначено, що справа розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Вказано, що, ОСОБА_1 повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

З таким твердженням відповідача суд не може погодитись, виходячи з наступного.

Статтею 277-2 КУпАП передбачено, що повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, здійснюється повісткою, де має бути зазначено дата і місце розгляду справи. Повістка вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи.

На практиці, якщо відносно особи складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано місце, дата та час розгляду справи (тобто відомості притаманні повістці), то належним повідомленням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про розгляд справи є вручення особі під підпис другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення є не лише документуванням правопорушення та повідомленням особи про розгляд її справи, а й формою пред`явлення особі звинувачення у вчиненні правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, тобто відповідальність згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення разом з долученими до нього матеріалами підлягає розгляду органом (посадовою особою), визначеним КУпАП.

Загальні вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, порядок та правила його складання визначені у Главі 19 КУпАП.

Частиною 6 ст. 256 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1-1 КУпАП, щодо особи, яка не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підтвердних документів про отримання особою виклику.

Аналогічне положення міститься в абзаці 2 п. 1 Розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України за № 3 від 01.01.2024 (далі Інструкція).

У тих випадках, які вимагають складання протоколу про адміністративне правопорушення, пунктом 1 Розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За правилами п. 8 Розділу ІІ Інструкції складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення (далі - справа). У випадках, зазначених в абзаці другому пункту 1 цього розділу, справа формується без протоколу.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. ( п.9 Розділу ІІ Інструкції).

Як встановив суд, протокол №107 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складений 27.02.2025 співробітником ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_3 за те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_8 у строки, визначені в отриманій повістці.

Разом з тим згідно положень ч.6 ст. 256 КУпАП та абз. 2 п.1 Інструкції у такому випадку протокол не повинен був складатися взагалі.

До того ж, з відеозапису, який подав відповідач, видно, що протокол про адміністративне правопорушення був складений в одному примірнику та не врученийОСОБА_1 , а оголошений йому швикомовно, без зупинок та акценту на будь-чому, і осмислити та запам`ятати увесь оголошений текст на слух, у тому числі і щодо місця та дати та часу розгляду справи, складно навіть суду.

Ніякі інші обставини на відеозаписі не зафіксовані, окрім підписання протоколу ОСОБА_1 у місцях, на які вказала особа, що склала протокол.

За таких обставин протокол № 107 про адміністративне правопорушення, складений 27.02.2025 у відношенні ОСОБА_1 , який хоч і підписаний ним, але не вручений позивачу, не повинен був братися до уваги керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 як належне повідомлення позивача про дату, місце та час розгляду справи та як беззаперечне визнання позивачем своєї винуватості у правопорушенні, яке у протоколі не було розкрито (не вказано, коли саме не з`явився та за якою повісткою) та не було кваліфіковане за відповідною нормою КУпАП.

Отже, суд погоджується з твердженням позивача, що він не був належно повідомлений ні про суть правопорушення, ні про дату, час та місце розгляду його справи, чим порушені та обмежені його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної Постанови №107 від 08.03.2025, суд встановив наступне.

Постановою №107 від 08.03.2025, яка винесена ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Вказана постанова мотивована тим, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 був оповіщений про виклик на 29.10.2024 о 09:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 (повістка № НОМЕР_2 ). Мета виклику: для проходження медичного огляду та визначення придатності до військової служби та призову на військову службу під час мобілізації. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 повістку № 5312 не отримав (згідно інформації з сайту «Укрпошта»). У зазначені у повістці, а також визначені п. 24 Порядку призову в особливий період строки до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув. Про поважність причин неявки відділ не повідомив.

Як наслідок, у діях ОСОБА_1 керівник ІНФОРМАЦІЯ_2 визнав порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, а саме: порушення абз. 3 ч.10 ст. 1 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 2 ч. 1 Закону Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» п.п. 2 п. 1 додатку 2 Порядку організації та ведення обліку військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 та п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560.

Суд не може погодитись висновками керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладеними у постанові №107 від 08.03.2025 щодо винуватості ОСОБА_1 у правопорушенні, яке йому інкриміноване, виходячи з наступного.

Повістка № 5312 від 07.10.2024 про виклик та необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк до 29.10.2024 о 09:00 годбула надіслана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку «Укрпошта», рекомендованим повідомленням про вручення (№ відправлення: 142) на адресу фактичного проживання позивача, яку він повідомив ТЦК ( АДРЕСА_1 ).

З сайту «Укрпошта» у розділі: відстеження за номером відправлення слідує, що поштове відправлення за № 142 прийняте/прибуло до відділення у АДРЕСА_1 07.10.2024 та 15.10.2024 повернуто відправнику (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ) по причині невдалої спроби вручення з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що також підтверджується довідкою «Укрпошти» Ф-20 про причини повернення/досилання, засвідченою штампом та підписом працівника поштового зв`язку.

Вказані документи надані відповідачем у додатках до відзиву на позовну заяву, однак не оцінені згідно закону та не враховані керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягнутий до відповідальності саме за не з`явлення без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) за повісткою № 5312 від 07.10.2024.

При цьому, поза увагою відповідача залишилось нормативне врегулювання належного оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до ТЦК.

За правилами п.п.2 п. 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є:

у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних або задекларованого/зареєстрованого місця проживання, якщо ця особа не повідомила іншої адреси місця проживання.

Аналіз вищевказаної норми в контексті обставин цієї справи, дає підстави для висновку, що оскільки повістку № 5312 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) за цією повісткою мало б бути:

1)підтвердження отримання поштового відправлення (повістки) адресатом;

2)наявність у поштовому повідомленні відмітки:

про відмову отримати поштове відправлення або

про відсутність особи за адресою місця проживання.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Складовими будь-якого адміністративного правопорушення є суб`єктивна та об`єктивна сторони. Відсутність у діях чи бездіяльності особи однієї із цих складових виключає склад правопорушення в цілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини особи (у формі умислу або необережності) у вчиненні тих дій чи бездіяльності, які становлять об`єктивну сторону відповідного правопорушення.

За характером вини правопорушення, яке полягає у нез`явленні призовника, військовослужбовця чи резервіста до ТЦК без поважних причин або не повідомлення причин неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, - є умисним правопорушенням, оскільки за це настає відповідальність виключно за умови, якщо відповідна особа була належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику.

Виходячи з положень п.п.2 п. 41 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560, проставлення оператором поштового зв`язку у поштовому відправленні повістки ТЦК відмітки «за закінченням терміну зберігання» (як у випадку з ОСОБА_1 ) свідчить, що особа не була належним чином повідомлення про виклик.

Таким чином, відсутність у відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 підтвердних документів про належне повідомлення ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку про виклик за повісткою №5312 від 07.10.2024 про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк до 29.10.2024, не давало відповідачу підстав стверджувати про винну поведінку позивача, а саме: що ОСОБА_1 умисно порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тим, що не з`явився без поважних причин на виклик територіального центру комплектування у строк, вказаний в повістці.

Зазначеного відповідачем не було враховано, а тому постанова №107 від 08.03.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф, є незаконною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Окремо суд звернув увагу на неправильний підхід відповідача при встановленні моменту виявлення правопорушення (у випадку з ОСОБА_1 вказав 27.02.2025), який відповідач помилково співвідносить з датою виявлення (відшукання) та доставлення до ТЦК особи, відносно якої існує підозра, що вона допустила порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Момент виявлення правопорушення і момент виявлення правопорушника особи, яка його вчинила, є відмінними по суті і не завжди збігаються в часі.

Визначення моменту виявлення правопорушення є важливим для дотримання органом (посадовою особою), яка розглядає справу, визначених у ст. 38 КУпАП строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У контексті даної справи, суд зауважує, що моментом виявлення правопорушення, пов`язаного з неявкою особи без поважних причин або не повідомлення про причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в повістці (у цій справі до 29.10.2024), - є момент, коли таке правопорушення об`єктивно могло бути виявлене, а саме: після належного оповіщення особи про виклик до ТЦК та закінчення строків, визначених п. 24 Порядку №560, які обчислюються від дати і часу, що вказані в повістці.

Згідно зі ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч.1 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частино 2 ст. 77 цього Кодексу визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на те, що доказів винуватості ОСОБА_1 відповідач суду не надав, а з поданих письмових матеріалів та пояснень позивача суд встановив відсутність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, оскільки його не було оповіщено належним чином про дії, які він зобов`язаний був вчинити (з`явитись за повісткою до ТЦК у визначений строк), постанова керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 8-11, 72-77, 243-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову №107 від 08 березня 2025 р. у справі про адміністративне правопорушення, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя А.О. Залеська