Справа № 580/13012/24
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року справа № 580/13012/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Орленко В.І., розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Звенигородської окружної прокуратури (м. Звенигородка, вул. Софії Терещенко, 40 а, 20202, ) до Лип`янської сільської ради (вул. Івана Гончара, 1/а, с. Лип`янка, Звенигородського району, Черкаської області, 20650, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - комунальне некомерційне підприємство Шполянський центр первинної медико-санітарної допомоги Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (вул. Соборна, буд. 58, м. Шпола, Звенигородський район, Черкаська область, 20600, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2024 Звенигородська окружна прокуратура звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Лип`янської сільської ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів на приміщення фельдшерсько-акушерського пункту с. Маслове, а також на земельну ділянку за адресою: вул. Центральна, 30, с. Маслове, Звенигородський район, Черкаська область;

- зобов`язати Лип`янську сільську раду вжити заходів щодо формлення правовстановлюючих документів на приміщення фельдшерсько-акушерського пункту с. Маслове, а також на земельну ділянку за адресою: вул. Центральна, 30, с. Маслове, Звенигородський район, Черкаська область.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що у порушення норм чинного законодавства відповідачем протягом тривалого часу не вчинено заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на будівлю фельдшерсько-акушерського пункту та на земельну ділянку під цим об`єктом нерухомості, що на думку позивача створює передумови для зловживань при розпорядженні відповідними об`єктами і ризики для нормального функціонування закладу охорони здоров`я та отримання місцевими жителями медичних послуг, а також може привести до негативних наслідків, таких як руйнування будівлі та/або незаконне відчуження нерухомого майна.

Ухвалою суду від 01.01.2025 відкрите провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач своїм процесуальним правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, ухвалу про відкриття провадження у справі доставлено в електронний кабінет 02.01.2025. Відповідно до ч. 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа обгрунтованих пояснень по суті спору до суду не надала.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені учасниками справи аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Суд встановив, що за результатами вивчення інформації щодо оформлення органами влади та місцевого самоврядування правовстановлюючих документів на будівлі та земельні ділянки закладів охорони здоров`я у порядку, визначеному ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено, що на території Лип`янської територіальної громади, а саме за адресою: вул. Центральна, 30, с. Маслове, Звенигородського району, Черкаської області знаходиться діючий фельдшерсько-акушерський пункт (далі - ФАП), в якому місцевим жителям надаються медичні послуги.

Правовстановлюючі документи на будівлю вказаного закладу охорони здоров`я належним чином не оформлені, право комунальної власності Лип`янської сільської ради на приміщення ФАПу та на земельну ділянку під ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 406465469 від 03.12.2024).

За інформацією Лип`янської сільської ради, що зазначена в листах від 23.09.2024 №02-22/3197 та від 06.11.2024 №02-36/3867 (у відповідь на запити прокуратури від 12.09.2024 №50-2793вих-24 та від 23.10.2024 №50-3307вих-24), на будівлю ФАПу в с. Маслове по вул. Центральна, 30 наявний технічний паспорт, згідно якого площа приміщень складає 117,9 кв.м., площа земельної ділянки під приміщеннями фельдшерсько-акушерського пункту - 946 кв.м. В державному реєстрі речових прав право власності на нежитлову будівлю ФАПу та на земельну ділянку під ним не зареєстроване.

Відповідно до технічного паспорту на фельдшерсько-акушерський пункт по вул. Центральна, 30, с. Маслове, який виготовлений станом на 14.11.2016 його замовником виступала Маслівська сільська рада ().

Згідно з інформацією полянського виробничого відділку комунального підприємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» від 14.11.2024 №1 (на запит прокуратури від 23.10.2024 №50-3310вих-24) на ФАП в с. Маслове по вул. Центральна, 30 інвентаризаційна справа відсутня, право власності станом на 01.01.2013 не зареєстровано.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 10.12.2024 №10-23-0.2-847 1/2-24, відповідно до інформації Відділу №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на земельну ділянку, на якій знаходяться ФАП по вул. Центральна, 30, с. Маслове, Звенигородський район, Черкаська область правовстановлюючі документи відсутні, документація із землеустрою не розроблялася, цільове призначення та площа земельної ділянки не визначені.

Виявлені порушення зумовили звернення до суду з цим позовом.

Статтею 49 Конституції України передбачено, що охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена.

Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Відповідно до Положення про фельдшерсько-акушерський/фельдшерський пункт, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2016 N' 801, фельдшерсько-акушерський/фельдшерський пункт (далі - ФАП/ФП) є відокремленим структурним підрозділом амбулаторії центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги (далі - ЦПМСД), що забезпечує надання долікарської медичної допомоги населенню.

Основними завданнями ФАП/ФП є 1) надання населенню долікарської медичної допомоги; 2) надання невідкладної медичної допомоги; 3) організація надання ПМД у ФАП/ФП лікарем амбулаторії; 4) участь у наданні медичної допомоги у медичних пунктах тимчасового базування (далі - МПТБ), які розташовані в населених пунктах, що закріплені за лікарем, до відання якого належить ФАП/ФП; 5) проведення санітарно-просвітницької роботи серед населення з питань профілактики та раннього виявлення основних інфекційних та неінфекційних захворювань; 6) забезпечення ефективного використання наявних ресурсів ФАП/ФП; 7) забезпечення безпечного перебування хворого у ФАП/ФП; 8) дотримання безпечних умов праці персоналу.

Згідно з інформацією розміщеною на веб-сайті «Медичні заклади України» (за посиланням:https://medicine-ukraine.webx.page/feldshersko-akusherskiy-punkt-selo-maslove 5e832270520acd3aef3478bc-5e87e445eea44d032df969df) Фельдшерсько-акушерський пункт с. Маслове знаходиться по вул. Центральна, 30, с. Маслове та є відокремленим структурним підрозділом комунального некомерційного підприємства Шполянський центр первинної медико-санітарної допомоги Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (), що також підтверджується листом комунального некомерційного підприємства Шполянський центр первинної Шполянської міської ради ОТГ від 13.12.2024 №709.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», органи державної влади та органи місцевого самоврядування сприяють розвитку закладів охорони здоров`я усіх форм власності.

Статтею 172 ЦК України передбачено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом.

З урахуванням ст.ст. 1, 2, 6, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в самоврядування представляє відповідну територіальну громаду і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Однак, первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають единий адміністративний центр.

Згідно положень ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальної громади.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

У свою чергу, статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад, до яких віднесено розпорядження комунальним майном територіальних громад та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до законодавства здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Рішенням Лип`янської сільської ради від 29.12.2018 N' 1-12/I «Про реорганізацію Маслівської сільської ради шляхом приєднання до Лип`янської сільської ради» вирішено провести реорганізацію Маслівської сільської ради () шляхом приєднання до Лип`янської сільської ради (26323522). Лип`янська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Маслівської сільської ради.

Отже, саме на орган місцевого самоврядування - Лип`янську сільську раду покладено обов`язок забезпечення виготовлення правовстановлюючих документів на об`єкти комунальної власності, зокрема, нежитлову будівлю фельдшерсько-акушерського пункту с. Маслове.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. 324 Цивільного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Органи місцевого самоврядування, здійснюючи функції власника від імені Українського народу, повинні розпоряджатися земельними ділянками виключно в інтересах Українського народу та з безумовним та цілковитим дотриманням вимог законодавства.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, зокрема щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; здійснення контролю за додержанням земельного законодавства, використанням і охороною земель.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння та користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній та комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної комунальної власності, зокрема, набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності незалежно від форми власності.

Порядок надання земельних ділянок комунальної власності у користування визначений ст. 123 Земельного кодексу України.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. З вказаного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

В силу вимог ст. 5 вказаного Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові

Згідно з Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 №121 (яка діяла до 06.08.2012) державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України (населених пунктах, військових містечках, військових частинах, аеропортах, річкових і морських портах, заповідниках, заказниках, на дорогах, полігонах і т.п.). Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форм власності.

Відповідно до п. 1.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 (який діяв до 01.01.2013) обов`язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Верховний Суд України на спільному засіданні Судових палат цивільних та господарських справах 11 лютого 2015 року ухвалив постанову у справі 2цс15, предметом якої був спір про виникнення права власності на земельну ділянку виснував: «що аналіз змісту норм ст. 120 Земельного Кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень ст. 120 Земельного Кодексу України у поєднанні з нормою ст. 125 Земельного Кодексу України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно із правом на нерухомість.

Згідно з ст. ст. 124, 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, з наведеного вбачається, що обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених відповідно до вимог закону. При цьому відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель і призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористування.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту про вжиття відповідачем заходів щодо належного оформлення права комунальної власності на нерухоме майно - будівлю фельдшерсько-акушерського пункту с. Маслове площею 117,9 кв.м. та земельну ділянку під вказаним нерухомим майном площею 946 кв.м. і здійснення державної реєстрації вказаних прав.

Беручи до уваги, що сільською радою не надано жодних доказів на підтвердження вжиття нею заходів, спрямованих на належне оформлення правовстановлюючих документів на приміщення ФАПу с. Маслове та земельну ділянку під ним, суд дійшов висновку про бездіяльність відповідача та зобов`язання останнього вжити заходів щодо формлення правовстановлюючих документів на приміщення фельдшерсько-акушерського пункту та земельну ділянку.

Верховний Суд у справі № 640/16224/19 (провадження № К/9901/22967/20) зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи.

Враховуючи обгрунтовані доводи прокурора, оцінені докази, встановлену судом бездіяльність Лип`янської сільської ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів на приміщення фельдшерсько-акушерського пункту та земельну ділянку суд дійшов висновку про наявні підстави для задоволення позовних вимог відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 2 статті 139 вказаного Кодексу під час задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз у справі відсутні, підстав для розподілу судових витрат суд не встановив.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 142, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Лип`янської сільської ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів на приміщення фельдшерсько-акушерського пункту с. Маслове, а також на земельну ділянку за адресою: вул. Центральна, 30, с. Маслове, Звенигородський район, Черкаська область.

Зобов`язати Лип`янську сільську раду вжити заходів щодо формлення правовстановлюючих документів на приміщення фельдшерсько-акушерського пункту с. Маслове, а також на земельну ділянку за адресою: вул. Центральна, 30, с. Маслове, Звенигородський район, Черкаська область.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням пункту 3 розділу Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію рішення направити учасникам справи.

Судове рішення складене 08.04.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО