Справа № 360/944/23
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року Справа № 360/944/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "АКБ"КАПІТАЛ" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "АКБ"КАПІТАЛ" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі позивач) звернувся до суду із позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 березня 2021 року ВП № 64924116.

В обґрунтування позову позивач вказує, що за наслідками судового розгляду справи №812/1634/15, відповідно до судового рішення від 19.08.2016 було відкрито виконавче провадження №51987381, яке станом на дату подання даного позову до суду завершено. 04.08.2023 на адресу ФГВФО надійшла постанова державного виконавця від 24.03.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64924116 щодо стягнення з ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» виконавчого збору в розмірі 2040 грн. Відповідно до вказаної постанови, боржником є УО на здійснення ліквідації ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» Щадних О.Л. Позивач вважає, що дана постанова винесена в порушення вимог чинного законодавства України, застосовуючи положення пунктів 3, 4 ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 розділу ІІІ Інструкції №512/5, п. 1 ч. 1 ст. 48, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів», ч. 3 ст. 92 ЦК України, правові висновки Верховного Суду за постановою від 26.05.2021 у справі №761/20963/17, постановою ШААС від 07.12.2021 у справі №640/20486/21 наполягає, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в силу своїх повноважень діє від імені та в інтересах банку що перебуває на стадії ліквідації, не може виступати боржником, боржником у виконавчому провадженні є саме банк. В свою чергу, державний виконавець не перевірив належним чином відповідність виконавчого документу вимогам до такого документа, мав зобов`язання повернути виконавчий документ за п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону. Також, позивач застосовуючи ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строків пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання зазначив, що спірна постанова була відкрита на підставі постанови Шевченківського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ за виконавчим документом №51987381 від 04.01.2018, відповідно строк пред`явлення до виконання виконавчого документу у вигляді три місяці закінчився 04.04.2018, а постанову про відкриття виконавчого провадження №64924116 прийнято 24.03.2021.

24.08.2023, ухвалою Луганського окружного адміністративного суду, враховуючи положення ст. 20, ч. 1 ст. 25 КАС України, з дотримання ст. 29, 30 КАС України, адміністративну справу № 360/944/23 передано на розгляд Київському окружному адміністративному суду.

11.11.2023 справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та протоколом автоматизованого розподілу від 13.11.2023 справу розподілено судді Войтович І.І.

22.11.2023, ухвалою суду прийнято до провадження справу № 360/944/23; відкрито провадження у справі; справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (у письмовому провадженні) та в порядку, визначеному положеннями ст. 287 КАС України; призначено розгляд справи у письмовому провадженні на 12 грудня 2023 року о 14:40 год. та витребувано від відповідача завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №64924116 та запропоновано подати до суду відзив.

Ухвала суду надіслана сторонам по справі належним чином.

12.12.2023 ухвалою суду витребувано від відповідача Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені матеріали виконавчого провадження №64924116; призначено розгляд справи у письмовому провадженні на 23 січня 2024 року о 09:00 год.

Ухвала суду надіслана сторонам по справі належним чином.

12.12.2023 через систему Електронний суд відповідачем надіслано суду матеріали виконавчого провадження №64924116.

Відповідач процесуальним правом на подання до суду відзиву щодо заявленого позову не скористався.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України вбачається, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, адміністративна справа вирішується судом у порядку письмового провадження за наявними у ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм наступну правову оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2015 Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 140 "Про запровадження з 21.07.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи в ПАТ "АКБ "Капітал".

Рішенням №195 від 29.10.2015 Виконавчої дирекції ФГВФО розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АКБ "Капітал" з 30.10.2015 по 29.10.2017 включно, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делегувати всі повноваження ліквідатора.

Постановою правління Національного банку України №768 від 20.10.2016 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "АКБ "Капітал".

Так, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2016 у справі № 812/1634/15 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ "АКБ" Капітал" Щадних Олександр Леонідович про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії; визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" Щадних О.Л., щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «АКБ «Капітал»; зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" Щадних О.Л. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «АКБ «Капітал»; зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" Щадних О.Л. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі його вкладу у банку та нарахованих процентів за договором № 1/67/3m/0003 о розміщенні тимчасово вільних коштів громадян у депозит банку від 02.03.2015.

Постанова Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2016 у справі № 812/1634/15 набрала чинності 01.03.2016 та вказаним судом 25.03.2016 видано виконавчий лист в зобов`язальній частині судового рішення.

Державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження №51987381 постановою від 19.08.2016.

Боржником зазначено - Уповноважена особа ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ "АКБ "Капітал" Щадних Олександр Леонідович; та стягувачем - ОСОБА_1 .

Державним виконавцем також прийнято постанову згідно ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 04.01.2018 про стягнення виконавчого збору в сумі 2040,00 грн. з боржника Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" Щадних О.Л. із кодом .

Станом на дату подання позивачем позову до суду ВП №51987381 має стан завершено.

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 24.03.2021 згідно ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження № 64924116 щодо стягнення з ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» виконавчого збору в розмірі 2040 грн. за виконавчим документом постанова №51987381 видана 04.01.2018, яка набула чинності 04.01.2018.

Відповідно до вказаної постанови, боржником зазначено Уповноважену особу ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» Щадних Олександр Леонідович () та стягувач - Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) ().

Представник ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» Марченко І.А. 04.08.2021 за вих №460 звертався до виконавчої служби із заявою щодо закінчення виконавчого провадження №64924116 за п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати всі арешти накладені на майно банку.

25.07.2022 за вих. №310 повторно представник ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» Марченко І.А. звернувся до виконавчої служби із заявою про закінчення виконавчого провадження №64924116 за п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати всі арешти накладені на майно банку.

За вказаними заявами представник також просив виконавця окрім скасувати всі арешти з майна ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», накладені в межах вказаного виконавчого провадження, вжити всі заходи, необхідні для вилучення з усіх державних реєстрів, в т.ч. Єдиного реєстру боржників, Автоматизованої системи виконавчих проваджень, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, тощо, записів про відкриті виконавчі провадження та про арешти (обтяження) майна ПАТ АКБ «Капітал».

Листом від 03.09.2021 №146251 (на заяву зареєстровану 04.08.2021 №460) виконавча служба повідомила ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» про відсутність законодавчих підстав для закінчення виконавчого провадження, оскільки боржником у виконавчому провадженні є Уповноважена особа ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» а не банк ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ».

Заступником директора розпорядника Фонду В.Новіковим 25.01.2023 подано заяву за №49-0813/23 про отримання копії постанови від 24.03.2021 за ВП №64924116 (зареєстрована за вх. №5768 від 02.02.2023).

04.08.2023 на адресу ФГВФО надійшла постанова державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 24.03.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64924116 щодо стягнення з ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» виконавчого збору в розмірі 2040 грн.

Вказана постанова державного виконавця від 24.03.2021 за ВП №64924116 є предметом оскарження у даній справі.

Вирішуючи спір суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно приписів ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VIII).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч. 3 ст. 27 Закону № 1404-VIII).

За ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як встановлено судом Луганським окружним адміністративним судом 25.03.2016 видано виконавчий лист № 812/1634/15 в зобов`язальній частині судового рішення щодо зобов`язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" Щадних О.Л. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «АКБ «Капітал» та відповідачем відкрито виконавче провадження №51987381 постановою від 19.08.2016.

В наступному, виконавчою службою прийнято постанову від 04.01.2018 ВП №51987381 про стягнення виконавчого збору в сумі 2040 грн. з боржника Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" Щадних О.Л. із кодом , зі строком пред`явлення до виконання три місяці. Станом на дату подання позивачем позову до суду ВП №51987381 має стан завершено.

Надалі, постановою державного виконавця від 24.03.2021 виділено в окреме виконавче провадження виконавчий документ постанову №51987381 від 04.01.2018 про стягнення виконавчого збору в сумі 2040 грн. з боржника Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" Щадних О.Л. із кодом - ВП № 64924116.

За відомостями з АСВП №64924116 за ідентифікатором доступу Г25800ГЕ3Б7А судом не встановлено винесення державним виконавцем постанов про арешт майна банку, інших обтяжень в межах спірного виконавчого провадження.

Судом також встановлено:

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 04.06.2018 №1550 призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" та делеговано з 04.06.2018 Білій І.В. всі повноваження ліквідатора.

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 10.08.2020 №1484 продовжено процедуру виведення ПАТ "АКБ "Капітал" з ринку із забезпеченням виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів; призначено Уповноважену особу Фонду Білу І.В. із делегуванням всіх повноважень ліквідатора.

Також, рішенням Окружного адміністративного судом м. Києва від 15.03.2018 у справі № 826/15723/17 скасовано постанову Правління НБУ №466/БТ від 20.07.2015, від 29.10.2015 №753, рішення ВД ФГВФО від 20.07.2015 №140, №195 від 29.10.2015, №196 від 02.11.2015.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 826/15723/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 11.06.2019, в задоволенні апеляційних скарг Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ АКБ «КАПІТАЛ» було відмовлено, скарги ТОВ «ПРОМГАЗ УКРАЇНИ» та ОСОБА_2 задоволено, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.03.2018 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними рішень Виконавчої дирекції Фонду, зокрема: рішення № 140 від 20.07.2015р., рішення № 195 від 29.10.2015р. та рішення № 196 від 02.11.2015р. змінено, визнано вказані рішення протиправними.

Виконавчою дирекцією ФГВФО вчинено відповідні дії в березні 2019 року на виконання судового рішення у справі №826/15723/17, зокрема з ЄДР було вилучено записи про перебування ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» в процедурі виведення з ринку (припинення), вилучено запис про призначення Уповноваженої особи Фонду ліквідатором ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», вилучено запис про призначення Уповноваженої особи Фонду керівником ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», вилучено запис про зміну адреси місцезнаходження ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» та зареєстровано відомості про нового керівника ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», яким став - ОСОБА_3 .

Відповідно до пп. 1, 2 п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №590-ІХ від 13.05.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізму регулювання банківської діяльності», ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення №1484 від 10.08.2020 «Про продовження процедури виведення ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» з ринку і призначення уповноваженої особи» щодо здійснення ліквідаційної процедури банку, призначення уповноваженої особи на продовження процедури виведення банку із ринку Білу І.В.

Інформація про прийняття вказаного рішення та призначення Уповноваженої особи Фонду розміщена на офіційному сайті Фонду за посиланням - https://www.fg.gоy.ua/articles/48453-prodovzheno-proceduru-vivedennya-pat-akb-kapital-z-rinku.html та опублікована в т.ч. в газеті Голос України № 128 (7385) від 25.07.2020р.

Відповідно, 09.02.2021 державним реєстратором Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Мітенко К.Л. згідно поданої заяви від 28.01.2021 проведено в ЄДР державну реєстрацію відомостей про перебування ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» в процедурі припинення; 12.02.2021 приватному нотаріусу КМНО Малий О.С. подана заява про проведення в ЄДР державної реєстрації відомостей про зміну керівника ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» (Андрієнко В.М.) на УО Білу І.В.; 12.02.2021 приватним нотаріусом КМНО Малим О.С. в ЄДР проведено державну реєстрацію відомостей про зміну керівника ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» (Андрієнко В.М.) на УО Білу І.В.

Також, рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 28.12.2022 №1088 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ "АКБ "Капітал" делеговані Білій І.В. та повноваження під час здійснення ліквідації визначено здійснювати Фондом безпосередньо та через визначених представників. Рішення набирає чинності з 06.01.2023.

Відповідно, за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань органом управління зазначеної особи є, зокрема, - представники Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є Білай О.С. (керівник ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» директора-розпорядника), Новіков В.В., Оленчик А.Я.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, боржником у виконавчому провадженні №64924116 є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» Щадних Олександр Леонідович із зазначенням коду ЄДРПОУ боржника 13486837 та вказаний код є кодом ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», який перебуває в стані припинення.

Відповідно до п. 4 ч.4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Крім того, згідно пункту 4 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Таким чином, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання щодо саме боржника, яким є банк, не може здійснюватися, а відкрите виконавче провадження підлягає закінченню з підстав, визначених п. 4 ч. 1ст.39 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання стосовно саме боржника, яким є банк, не може здійснюватися, а відкрите виконавче провадження підлягає закінченню з передбачених п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону підстав. Водночас, підставою для закінчення виконавчого провадження є саме прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

За даною справою, у заявах до відповідача позивач повідомив про постанову Правління НБУ від 29.10.2015 №753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний-комерційний банк «Капітал»», про прийняте рішення Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1484 від 10.08.2020 «Про продовження процедури виведення ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» з ринку і призначення уповноваженої особи», долучив останні до заяв.

Інформація про вказані рішення є публічною та, серед іншого, розміщена на офіційному сайті Фонду, а також внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині наділення повноваженнями керівника ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білай О.С. (інформація дійсна станом на 08.04.2025).

Суд звертає увагу, що 23.05.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності" №590-ІХ, яким, зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України доповнено статтею 266-1.

Так, приписи п. 1 ч. 1 ст. 266-1 КАС України визначають, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо, зокрема, законності індивідуальних актів Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку, про затвердження пропозиції Національного банку України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку.

При цьому, положеннями ч. 9 ст. 266-1 КАС України передбачено, що визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першою цієї статті, або окремих його положень:

1) не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення;

2) не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку;

3) не породжує будь-яких прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування заподіяної шкоди.

У свою чергу, Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» визначили наступні правові наслідки набрання ним чинності:

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити (продовжити) процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, ліквідацію банків відповідно до Закону України «Про систему гарантуванням вкладів фізичних осіб», підстави (індивідуальні акти) для початку тимчасової адміністрації, ліквідації яких було визнано протиправними (незаконними) та скасовано до дня набрання чинності цим Законом (пп. 1 п. 3).

Банкам/юридичним особам, у яких Національним банком України відкликано банківські ліцензії, але відомості про які наявні в Державному реєстрі банків, підстави (індивідуальні акти) для запровадження тимчасової адміністрації, ліквідації яких було визнано протиправними (незаконними) та скасовано до дня набрання чинності цим Законом, забезпечити передачу уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей, бухгалтерської та іншої документації банку протягом строку, встановленого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в оголошенні, опублікованому на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і в газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України» (п. 4).

Судові провадження, розпочаті до набрання чинності цим Законом, у яких на день набрання чинності цим Законом не ухвалено остаточне рішення, вирішуються, розглядаються або переглядаються з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом (п. 5).

Судові провадження в адміністративних справах, визначених частиною першою статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, в яких предметом спору є вимоги, що не відповідають нормам частин сьомої - десятої статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, і судовий розгляд яких станом на день набрання чинності цим Законом не завершений у судах першої, апеляційної або касаційної інстанцій шляхом постановлення рішення (ухвали, постанови), підлягають закриттю у відповідній частині судом, який розглядає справу (п. 6).

Аналогічні положення щодо наслідків визнання протиправним і скасування індивідуального акту Національного банку України знайшли своє відображення й у приписах ч. ч. 5-7 ст. 54 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Отже, з урахуванням наведених вище правил, навіть визнання протиправним та скасування у судовому порядку рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника не припиняє розпочату процедуру ліквідації такого банку безвідносно до того, коли таке судове рішення було прийнято.

Питання ліквідації банків регламентує розділ VIII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною 4 статті 44 наведеного Закону у редакції, яка була чинною станом на 16.07.2015, передбачено, що Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

У подальшому ч. 4 ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" було викладено в іншій редакції, згідно якої Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

При цьому згідно ч. 5 ст. 44 указаного Закону Фонд з дня початку процедури ліквідації банку протягом трьох років (у разі ліквідації системно важливого банку - протягом п`яти років) забезпечує виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів.

Викладене, на переконання суду, свідчить, що всі процедури, пов`язані з ліквідацією банку, повинні продовжуватися Фондом, зокрема, як особою, що здійснює повноваження органу управління банку (п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Суд зазначає, що буквальне тлумачення змісту норми п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII свідчить, що остання пов`язує закінчення виконавчого провадження саме із прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. Водночас, зміст цієї норми у взаємозв`язку з наведеними положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності" та Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави вважати, що юридичним фактом, який породжує необхідність закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону, є не лише відповідне рішення Національного банку України, а й наслідки, яке воно породжує.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що, отримавши заяви представника ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» Марченко І.А. про закінчення виконавчого провадження № 64924116 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону, Шевченківський РВ ДВС у м. Києві не мав інших альтернативних варіантів поведінки, окрім як закінчення відповідного виконавчого провадження з підстав, зазначених вище, та відповідно, вчинення інших дій, які визначені ст. 40 Закону № 1404-VIII.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Суд застосовує у даній справі ч. 2 ст. 5 КАС України, яка передбачає, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені обставини у справі, висновки суду зазначені вище щодо відсутності у відповідача інших альтернативних варіантів поведінки, окрім як закінчення відповідного виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону та відповідно, вчинення інших дій, які визначені ст. 40 Закону № 1404-VIII, враховуючи зміст заяв представника подані до відповідача щодо закінчення виконавчого провадження та наслідків, відсутність за відомостями з АСВП №64924116 за ідентифікатором доступу Г25800ГЕ3Б7А винесення державним виконавцем постанов про арешт майна банку, інших обтяжень в межах спірного виконавчого провадження, суд вважає необхідним визначити та застосувати належний спосіб захисту встановлених судом порушених прав позивача та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій, передбачених ст. ст. 39 та 40 Закону України «Про виконавче провадження» у ВП №64924116, та зобов`язати закінчити виконавче провадження №64924116 на підставі пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжити всіх заходів, передбачених частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме внести до автоматизованої системи виконавчих проваджень відомості про закінчення виконавчого провадження № 64924116 із виключенням запису в Єдиному реєстрі боржників, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відносно боржника - ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» (код за ).

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При цьому, суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у визначений судом спосіб.

Решта доводів та тверджень сторін по справі не впливають на висновки суду та не підлягають наданню оцінки судом.

Підстави до розподілу витрат у справі у суду відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «АКБ «КАПІТАЛ» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не вчинення дій, передбачених ст. ст. 39 та 40 Закону України «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження №64924116.

3. Зобов`язати Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 64924116 на підставі пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжити всіх заходів, передбачених частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме внести до автоматизованої системи виконавчих проваджень відомості про закінчення виконавчого провадження № 64924116 із виключенням запису в Єдиному реєстрі боржників, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відносно боржника - ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» (код за ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення (підписання).

Суддя Войтович І. І.