Справа № 640/20010/22
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року Справа№640/20010/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

17 листопада 2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо непроведення перерахунку та невиплати з 05 березня 2019 року пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що вказані в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579, та обмеження її розміру 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року, без обмеження її розміру 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням вже виплачених сум.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Окружного адміністративного суду міста Києва справа № 640/20010/22 передана на розгляд судді Федорчука А.Б.

22 листопада 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву.

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

П. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону України від 16 липня 2024 року № 3863-ІХ Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі Закон № 3863), який набрав чинності 26 вересня 2024 року), установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абз. 4 цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом № 3863, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у справах, розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, здійснює Київський окружний адміністративний суд.

На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/20010/22 передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду справа № 640/20010/22 (провадження № 200/1183/25) передана на розгляд судді Кравченко Т.О.

25 лютого 2025 року суд постановив ухвалу про прийняття справи до провадження; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Цією ж ухвалою суд зобов`язав позивача надати власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Про прийняття справи до провадження учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

Як на час прийняття справи до провадження, так і на час розгляду цієї справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації проти України, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України від від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) з 19 серпня 2006 року.

Позивач вказував на те, що під час призначення основний розмір його пенсії був обчислений із грошового забезпечення, у складі якого враховані додаткові складові.

В подальшому на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова КМУ № 103) пенсійний орган здійснив перерахунок його пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з грошового забезпечення, у складі якого додаткові види не були враховані.

ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) виготовив нову довідку від 22 жовтня 2021 року № 12961 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, яку направив до ГУ ПФУ в м. Києві для перерахунку пенсії позивача.

Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії становив 33 204,00 грн, в тому числі посадовий оклад 9 160,00 грн, оклад за військовим званням 1 480,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) 5 320,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (65%) 10 374,00 грн, служба в умовах режимних обмежень (15%) 1 374,00 грн, надбавка за науковий ступінь «доктор наук» (10%) 916,00 грн, надбавка за наукове звання доцент або СНС (5%) 458 грн, надбавка за почесне звання «Заслужений» (10%) 916,00 грн, премія (35%) 3 206,00 грн.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 22 жовтня 2021 року № 12961, однак листом від 25 листопада 2021 року № 31674-32100/М-02/8-2600/21 пенсійний орган відмовив у такому перерахунку.

Позивач із цим не погодився та оскаржив дії пенсійного органу в судовому порядку.

28 червня 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив рішення у справі № 640/35850/21, яким:

- визнав протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо непроведення перерахунку та невиплати з 05 березня 2019 року пенсії позивачу з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що вказані в довідці від 22 жовтня 2021 року № 12961;

- зобов`язав ГУ ПФУ в м. Києві провести позивачу перерахунок та виплату пенсії на підставі наданої довідки від 22 жовтня 2021 року № 12961 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року, з урахуванням виплачених сум;

- визнав протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо виплати позивачу з 05 березня 2019 року лише 75% суми підвищення пенсії;

- зобов`язав ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу (із урахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії згідно зі ст. 63 Закону № 2262, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова КМУ № 704) та Постановою КМУ № 103, визначеного станом на 01 січня 2018 року.

Позивач вказував на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 допустив помилку в довідці від 22 жовтня 2021 року № 12961, а саме вказав надбавку за вчене звання «доцент або с. н. с.» у розмірі 5% посадового окладу в сумі 458 грн, проте на день виключення зі списків особового складу військової частини позивач мав вчене звання «професор».

08 грудня 2021 року для виправлення цієї помилки позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з відповідною заявою.

Листом від 15 липня 2022 року № ВСЗ/578 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що довідку від 22 жовтня 2021 року № 12961 слід вважати недійсною та надіслав ГУ ПФУ в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579.

Згідно з довідкою від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579 розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року становить 33 662,00 грн, в тому числі посадовий оклад 9 160,00 грн; оклад за військовим званням 1 480,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 5 320,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) 10 374,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1 374,00 грн; надбавка за почесне звання «Заслужений» (10%) 916,00 грн; надбавка за науковий ступінь «доктор наук» (10%) 916,00 грн; надбавка за вчене звання «професор» (10%) 916,00 грн; премія (35%) 3 206,00 грн.

05 жовтня 2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579 без обмеження максимальним розміром.

Однак листом від 31 жовтня 2022 року № 23648-22483/М-02/8-2600/22 ГУ ПФУ в м. Києві відмовило у такому перерахунку.

Також позивач зазначив, що ГУ ПФУ в м. Києві провело перерахунок пенсії на виконання рішення суду у справі № 640/35850/21, внаслідок чого загальний розмір пенсії (з надбавками) склав 26 246,49 грн, однак пенсійний орган обмежив її максимальним розміром, що в підсумку склало 20 270,00 грн.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві, які полягали у непроведенні перерахунку та невиплаті з 05 березня 2019 року пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що вказані в довідці ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579, та в обмеженні розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та способом, що визначені законодавством.

Наголосив на відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача, покликаючись на норми ч. 4 ст. 63 Закону № 2262.

Зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 визнані протиправними та нечинними п. п. 1, 2 Постанови КМУ № 103. При цьому нормативно-правові акти щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно з Законом № 2262, після набрання законної сили згаданим вище рішенням суду не приймалися. У зв`язку з цим, а також з урахуванням п. 4 Постанови КМУ № 103 виплата пенсій продовжується у встановлених на цей час розмірах, провести перерахунок пенсії неможливо.

Відповідач покликався на норми ч. 4 ст. 63 Закону № 2262, п. 9 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 № 45, (далі Порядок № 45) і зазначив, що пенсійний орган має право перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак не має права самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Стверджував, що на теперішній час довідка про розмір грошового забезпечення чи інші документи, які надають позивачу право на перерахунок пенсії з урахуванням надбавок, до ГУ ПФУ в м. Києві не були надані.

Призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом, підставами та механізмом проведення, порядком обчислення грошового забезпечення (складові, періоди які враховуються), та, відповідно, врегульовані різними нормами законодавства.

13 травня 2015 року Конституційний Суд України прийняв рішення у справі № 1-9/2015, згідно з яким положення першого речення ч. 3 ст. 63 Закону № 2262 з наступними змінами, згідно з якими «усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством», необхідно розуміти так, що до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі введення яких усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення.

Згідно з висновками Конституційного Суду України, наведеними в рішенні від 13 травня 2015 року у справі № 1-9/2015, аналіз положень ст. ст. 43, 63 Закону № 2262 вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (ст. 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (ст. 63); виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом.

Перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій зазначених категорій осіб, визначається виключно законами України.

Отже, відповідно до зазначених висновків Конституційного Суду України, приписами ст. 63 Закону № 2262 визначено виключний перелік певних видів складових грошового забезпечення військовослужбовця, на підставі яких проводиться перерахунок пенсії.

Ст. 63 Закону № 2262 Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в п. п. 2, 3 ст. 116 Конституції України.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 103 (у редакції на час здійснення перерахунку), перерахунок пенсії військовослужбовцям та деяким іншим особам здійснюється з урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 01 березня 2018 року окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.

Відповідно до Закону № 2262, Порядку № 45, Постанови КМУ № 103 ГУ ПФУ в м. Києві здійснило перерахунок пенсії позивача на підставі довідки, в якій визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки, в тому числі складові грошового забезпечення, передбачені додатком 2 Порядку № 45. Права самостійно визначати розмір грошового забезпечення позивача відповідач не має.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу без врахування положень Порядку № 45.

З огляду на викладене відповідач доводив, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 діяв правомірно.

Також відповідач вказував на відсутність підстав для виплати позивачеві пенсії без її обмеження максимальним розміром.

При цьому відповідач покликався на норму ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначив, що з 01 січня 2021 Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено в розмірі 1 769,00 грн, з 01 липня 1 854,00 грн, з 1 грудня 1 934,00 грн.

Відповідач вказував на безпідставність посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/1016, яким норма ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 визнана неконституційною.

Наголосив, що Законом України 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законів України» (далі Закон № 1774) встановлено обмеження до 31 грудня 2017 року. Тобто, рішення Конституційного Суду України не скасовує обмеження виплати пенсій на 2017 рік, а тому дії пенсійних органів, які полягають в обмеженні максимального розміру пенсії, є правомірними.

Крім того, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/1016 не змінює порядок нарахування пенсій до винесення даного рішення.

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 проходив військову службу, про що свідчать записи у військовому квитку серії НОМЕР_3 .

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 01 серпня 2006 року № 424 полковник ОСОБА_1 , начальник науково-організаційного управління Національної академії оборони України, звільнений з військової служби у запас за пп. «б» (за станом здоров`я) п. 64 Положення про проходження військової служби особам офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України.

Також суд встановив, що рішенням Атестаційної колегії від 24 грудня 2003 року, протокол № 5/03-П, ОСОБА_1 присвоєно вчене звання професора кафедри контрою космічного простору, що підтверджено атестатом професора серії ПР № 002556, виданим 24 грудня 2003 року.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві.

З 19 серпня 2006 року позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Як свідчить розрахунок пенсії за вислугу років за пенсійною справою № ФА143950 від 05 лютого 2013 року, пенсія ОСОБА_1 була обчислена із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад 1 800,00 грн;

- оклад за військове звання 135,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 40% 774,00 грн;

- доплата за вчене звання професор 33% 594,00 грн;

- доплата за науковий ступінь доктора наук в інших підрозділах 25% 450,00 грн;

- звання «заслужений» 20% 360,00 грн;

- робота з таємними виробами, носіями, документами 15% 270,00 грн;

- надбавка за особливо важливі завдання 50% 1 354,50 грн;

- премія 10% 180,00 грн;

всього 5 917,50 грн;

основний розмір пенсії: 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі 4 023,90 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

особливі заслуги (25%) ст. 1 п. п. 6-8 закону (з 01 по 28) 223,50 грн;

підвищення за Постановою КМУ № 355 2012 року (35% від 4 023,90 = 1 408,37, максимальний розмір = 979,20) (з 01 по 28) 979,20 грн;

підсумок пенсії (з надбавками) 5 226,60 грн.

Отже, під час призначення пенсії та її подальших перерахунків основний розмір пенсії ОСОБА_1 був визначений з грошового забезпечення, у складі якого були враховані як основні, так і додаткові види.

Згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № ФА143950-Міноборони, з 01 квітня 2018 року пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад 9 160,00 грн;

- оклад за військове звання 1 480,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% 5 320,00 грн;

всього 15 960,00 грн;

основний розмір пенсії: 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі 10 852,80 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

особливі заслуги (25%) ст. 1 п. п. 6-8 закону (з 01 по 31) 363,00 грн;

підсумок пенсії (з надбавками) 11 215,80 грн;

з урахуванням попередньої суми пенсії 5 606,62 грн та підвищення 2 804,59 грн (50% від 5 609,18 грн) 8 411,21 грн;

Згідно з Постановою КМУ № 103 підвищення складає 5 609,18 грн;

з них виплачується:

з 01 січня 2018 року по 31 січня 2018 року щомісячно 50% від підвищення 2 804,59 грн;

з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року щомісячно 75% від підвищення 4 206,89 грн;

з 01 січня 2020 року щомісячно 100% від підвищення 5 609,18 грн;

підстава перерахунку: грошове забезпечення згідно з Постановою КМУ № 704, Постанова КМУ № 103, п. 1, перерахунок з 01 січня 2018 року;

з 01 квітня 2018 року 8 411,21 грн.

Таким чином, внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання Постанови КМУ № 103 її основний розмір був обчислений із грошового забезпечення, визначеного відповідно до Постанови КМУ № 704, у складі якого не були враховані додаткові види.

Згідно з розрахунком пенсії за вислугу років за пенсійною справою № ФА143950 пенсія позивача перерахована із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад 9 160,00 грн;

- оклад за військове звання 1 480,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% 5 320,00 грн;

всього 15 960,00 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 15 960,00 грн;

основний розмір пенсії: 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі 10 852,80 грн;

з урахуванням індексації 12 372,19 грн;

з урахуванням доплати 14 372,19 грн;

індексація базового ОСНП (10 852,8*0,140) 1 519,39 грн;

щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (від суми ОСНП 10 852,80 грн на 01 березня 2018 року) 2 000,00 грн;

вид підвищення або набавки до пенсії:

особливі заслуги (25%) ст. 1 п. п. 6-8 закону (з 01 по 30) 506,75 грн;

підсумок пенсії (з надбавками) 14 878,94 грн;

03 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою, в якій просив підготувати та направити до ГУ ПФУ в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за посадою, яку він займав на день звільнення зі служби.

22 жовтня 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_3 видав довідку № 12961 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Згідно з цією довідкою відповідно до Постанови КМУ № 704 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, за посадою начальник науково-організаційного управління НАОУ становить:

посадковий оклад 9 160,00 грн;

оклад за військовим званням (полковник) 1 480,00 грн;

надбавка за вислугу років (50%) 5 320,00 грн;

надбавка за особливості проходження служби (65,0%) 10 374,00 грн;

надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15,0%) 1 374,00 грн;

надбавка за науковий ступінь «доктор наук» (10,0%) 916,00 грн;

надбавка за наукове звання «доцент або с.н.с» (5,0%) 458,00 грн;

надбавка за почесне звання «Заслужений» (10,0%) 916,00 грн;

премія (35,0%) 3 206,00 грн;

усього 33 204,00 грн.

24 жовтня 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22 жовтня 2021 року № 12961.

Однак листом від 25 листопада 2021 року № 31674-32100/М-02/8-2600/21 ГУ ПФУ в м. Києві відмовило ОСОБА_1 у такому перерахунку.

Позивач із цим не погодився та звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ГУ ПФУ в м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо непроведення перерахунку та невиплати з 05 березня 2019 року пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що вказані в довідці від 22 жовтня 2021 року № 12961;

- зобов`язав ГУ ПФУ в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_3 довідки від 22 жовтня 2021 року № 12961 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним її розміром з 01 січня 2018 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром з 01 січня 2018 року, з урахуванням вже виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

28 червня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив рішення у справі № 640/35850/21, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково, а саме:

- визнав протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо непроведення перерахунку та невиплати з 05 березня 2019 року пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що вказані в довідці від 22 жовтня 2021 року № 12961;

- зобов`язав ГУ ПФУ в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_3 довідки від 22 жовтня 2021 року № 12961 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року, з урахуванням виплачених сум;

- визнав протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року лише 75% суми підвищення пенсії;

- зобов`язав ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (із урахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії згідно зі ст. 63 Закону № 2262, Постановою КМУ № 704 та Постановою КМУ № 103, визначеного станом на 01 січня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 червня 2021 року у справі № 640/35850/21 набрало законної сили.

На виконання рішення суду у справі № 640/35850/21 ГУ ПФУ в м. Києві провело перерахунок призначеної позивачу пенсії.

Так, згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № ФА143950-Міноборони пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 05 березня 2019 року із сума грошового забезпечення:

- посадовий оклад 9 160,00 грн;

- оклад за військове звання 1 480,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% 5 320,00 грн;

всього 15 960,00 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 15 960,00 грн;

основний розмір пенсії: 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі 10 852,80 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

особливі заслуги (25%) ст. 1 п. п. 6-8 закону (з 01 по 30) 374,25 грн;

підсумок пенсії (з надбавками) 11 227,05 грн;

з урахуванням підвищення 4 209,89 грн (виплата в повному розмірі на виконання рішення суду) 11 227,05 грн;

Згідно з Постановою КМУ № 103 підвищення складає 5 609,18 грн;

з них виплачується:

з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року щомісячно 50% від підвищення 2 804,59 грн;

з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно 75% від підвищення 4 206,89 грн;

з 01 січня 2020 року щомісячно 100% підвищення 5 609,18 грн;

підстава перерахунку: рішення суду (Окружний адміністративний суд міста Києва № 640/35850/21 від 28 червня 2022 року);

Як свідчить розпорядження про перерахунок пенсії за пенсійною справою № ФА143950-Міноборони, пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 квітня 2019 року із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад 9 160,00 грн;

- оклад за військове звання 1 480,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% 5 320,00 грн;

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка особам, які працюють в умовах режимних обмежень 15%, надбавка за почесне звання заслужений в ЦА, управліннях та ВК 5%, доплата за науковий ступінь доктор наук в ЦА, управліннях та ВК 10%, доплата за науковий ступінь кандидат наук 5%, доплата за звання «заслужений» 5%, надбавка за специфічні умови проходження служби 65%, премія 35% 17 244,00 грн;

всього 33 204,00 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 33 204,00 грн;

основний розмір пенсії: 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі 22 578,72 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

особливі заслуги (25%) ст. 1 п. п. 6-8 закону (з 01 по 30) 374,25 грн;

підсумок пенсії (з надбавками) 22 952,97 грн;

з урахуванням максимального розміру пенсії: 14 970,00 грн, попередньої суми пенсії 5 606,62 грн та підвищення 4 206,89 грн (виплата в повному розмірі на виконання рішення суду) 14 970,00 грн;

остаточний 14 970,00 грн;

згідно з Постановою КМУ № 103 підвищення складає 5 609,18 грн;

з них виплачується:

з 01 січня 20158 року по 31 грудня 2018 року щомісячно 50% від підвищення 2 804,59 грн;

з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно 75% від підвищення 4 206,89 грн;

з 01 січня 2020 року щомісячно 100% від підвищення 5 609,18 грн;

підстава перерахунку: рішення суду (Окружний адміністративний суд міста Києва № 640/35850/21 від 28 червня 2022 року).

Отже, внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі № 640/35850/21 з 01 квітня 2019 року ГУ ПФУ в м. Києві застосувало обмеження пенсії максимальним розміром. Водночас при перерахунку пенсії з 05 березня 2019 року таке обмеження не застосовувалось.

08 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою, в якій просив надати йому оновлену довідку про розмір грошового забезпечення.

Заява обґрунтована тим, що в довідці від 22 жовтня 2021 року № 12961 зазначена надбавка за вчене звання «доцент або с.н.с», проте на день виключення зі списків особового складу військової частини він мав почесне звання «професор».

15 липня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 видав довідку № ВСЗ/579 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Згідно з цією довідкою відповідно до Постанови КМУ № 704 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, за посадою начальник управління (науково-організаційного) Національної академії оборони України становить:

посадовий оклад (тарифний розряд 53) 9 160,00 грн;

оклад за військовим званням (полковник) 1 480,00 грн;

надбавка за вислугу років (50%) 5 320,00 грн;

надбавка за особливості проходження служби (65,0%) 10 374,00 грн;

надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15,0%) 1 374,00 грн;

надбавка за почесне звання «заслужений» (10,0%) 916,00 грн;

надбавка за науковий ступінь «доктор наук» (10,0%) 916,00 грн;

надбавка за вчене звання «професор» (10,0%) 916,00 грн;

премія (35,0%) 3 206,00 грн;

усього 33 662,00 грн.

Разом із супровідним листом від 15 липня 2022 року № ВСЗ/578 ІНФОРМАЦІЯ_3 направив на адресу позивача та ГУ ПФУ в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року відповідно до Постанови КМУ № 704, одночасно вказавши, що довідку від 22 жовтня 2021 року № 12961 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року слід вважати недійсною.

05 жовтня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року відповідно до оновленої довідки від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579 і виплачувати пенсію без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.

Разом з заявою від 05 жовтня 2022 року позивач надав пенсійному органу довідку ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/578.

У відповідь на заяву позивача від 05 жовтня 2022 року, яка зареєстрована 05 жовтня 2022 року за № 22483/М-2600-22, листом від 31 жовтня 2022 року № 23648-22483/М-02/8-2600/22 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило, що у вересні 2022 року на виконання рішення суду у № 640/35850/21 провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22 жовтня 2021 року № 12961 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року, з урахуванням виплачених сум, та здійснило нарахування коштів в загальній сумі 235 076,38 грн.

Пенсійний орган покликався на ст. 43 Закону № 2262 (в редакції Закону № 2148), відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) з 01 січня 2018 року не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

ГУ ПФУ в м. Києві вказало, що після перерахунку розмір пенсії до виплати визначається з урахуванням обмеження максимального розміру, оскільки вона перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, і станом на 01 жовтня 2022 року становить 20 270,00 грн.

Пенсійний орган покликався на норми ст. 63 Закону № 2262, Порядку № 45, вказував на те, що рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 та від 14 травня 2019 року у справі № 826/12704/18 визнані протиправними та нечинними, зокрема п. п. 1, 2, 3 Постанови КМУ № 103 та зміни до п. 5 і додатка 2 до Порядку № 45. Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним і скасовано п. 6 Постанови КМУ № 103.

Зазначив, що нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитись перерахунок пенсій, призначених згідно з Законом № 2262, у тому числі на підставі повторно виданих уповноваженими органами довідок з оновленим розміром грошового забезпечення, після набрання вказаними рішеннями суду законної сили не приймалося.

З мотивів, викладених вище, ГУ ПФУ в м. Києві дійшло висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до оформленої та поданої ІНФОРМАЦІЯ_3 довідки від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року.

Крім того, пенсійний орган зауважив, що п. 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, не передбачено подання заяв пенсіонерами для проведення перерахунку пенсій у зв`язку зі зміною грошового забезпечення.

Отже, ГУ ПФУ в м. Києві отримало ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/578, однак перерахунок пенсії позивача не здійснило.

При цьому докази, які б свідчили, що ГУ ПФУ в м. Києві прийняло рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/578, суд не надані.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Щодо позовних вимог в частині, яка стосується відмови у перерахунку пенсії на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

П. п. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011).

Ст. 43 Закону № 2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма ст. 43 Закону № 2262 міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 у справі № 826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону № 2262, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).

П. 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абз 1 п. 5 Порядку № 45, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

У Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

До компетенції Кабінету Міністрів України належить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45.

Проте, зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05 березня 2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка була чинною до зазначених змін.

Водночас, алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема територіальні органи Пенсійного фонду України у зв`язку з втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився.

Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, на орган, з якого особу було звільнено зі служби, покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.

На час виникнення спірних правовідносин п. 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до п. 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст. 63 Закону № 2262. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п. 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 Закону № 2262 уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова КМУ № 704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року, якою затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, цією постановою Кабінет Міністрів України установив такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абз. 4 пп. 1 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704).

Також Постановою КМУ № 704 передбачено здійснення преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення (пп. 2 п. 5 Постанови КМУ № 704).

При цьому пп. 2 п. 5 Постанови КМУ № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Таким чином, з 05 березня 2019 року з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ № 704 у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону № 2262 та ст. 9 Закону № 2011.

До того ж рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, в якій суд касаційної інстанції, серед іншого, вказав на те, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Водночас, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до приписів п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч. ч. 2 і 3 ст. 51 Закону № 2262.

Згідно з ч. ч. 2 і 3 ст. 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року, ухваленому у зразковій справі № 160/8324/19, яке залишено без змін постановою Великої Палата Верховного Суду від 24 червня 2020 року. Запропонований підхід підтримано Верховним Судом у ряді інших справ, зокрема у справах № 120/1394/19-а (постанова від 01 квітня 2021 року) та № 520/2983/19 (постанова від 16 червня 2021 року).

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою ГУ ПФУ в Донецькій області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579 про розмір грошового, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року, до якої включені додаткові види грошового забезпечення та премія.

Суд встановив, що ГУ ПФУ в м. Києві отримало цю довідку (наявна в матеріалах пенсійної справи), проте перерахунок пенсії позивача не здійснило.

Суд зазначає, що у зв`язку з надходженням до ГУ ПФУ в м. Києві довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579 у пенсійного органу виник обов`язок провести перерахунку пенсії позивача.

Докази прийняття відповідачем рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з грошового забезпечення, визначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579, суду не надані.

Однак листом від 31 жовтня 2022 року № 23648-22483/М-02/8-2600/22 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило про відсутність підстав для такого перерахунку.

Право на перерахунок пенсії виникло з 01 квітня 2019 року, тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

При цьому право ОСОБА_1 на перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 43 і 63 Закону № 2262 та положень Постанови КМУ № 704 (з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення) підтверджено таким, що набрало законної сили, рішення суду у справі № 640/35850/21.

Оформлення та направлення до пенсійного органу ІНФОРМАЦІЯ_6 нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579, є результатом виправлення допущеної ним помилки при визначенні складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , що були відображені в довідці від 22 жовтня 2021 року № 12961.

Йдеться про надбавку за вчене звання «доцент або с.н.с», яка була вказана в довідці від 22 жовтня 2021 року № 12961, в той час як на день звільнення з військової служби ОСОБА_1 має вчене звання «професор». Саме ця помилка була виправлена в довідці ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579.

Відтак, суд вважає слушними аргументи позивача про те, що він має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 43 і 63 Закону № 2262 та положень Постанови КМУ № 704, виходячи з грошового забезпечення, визначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579, тобто з урахування у складі грошового забезпечення, з якого обчислюється основний розмір пенсії, як основних, так і додаткових видів грошового забезпечення.

Разом з цим суд зауважує, що право на такий перерахунок виникло не з 05 березня 2019 року, як помилково вважає позивач, а з 01 квітня 2019 року, тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

З цих міркувань суд відхиляє аргументи пенсійного органу щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії.

Щодо застосування до спірних правовідносин положень ст. 51 Закону № 2262.

В постанові від 12 грудня 2023 року Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду навів такий висновок:

«[…]

59. З огляду на наведене Судова палата в цій справі вважає правильною правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі № 520/11178/2020 і доходить висновку про наявність підстав для відступлення від правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 12 квітня 2023 року в справі № 380/14933/22.

60. Керуючись зазначеними раніше мотивами під час розгляду цієї справи, Судова палата формулює такий правовий висновок:

Видача довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії державними органами, зазначеними в пункті 2 Порядку № 45, є одним з етапів реалізації права особи на перерахунок пенсії в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно із частиною третьою статті 51 цього Закону перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Тому до правовідносин щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності уповноважених на те суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та членам їх сімей, не підлягає застосовуванню встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Застосування вказаного строку звернення до адміністративного суду унеможливить реалізацію права, передбаченого статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення з урахуванням норм частини третьої статті 51 цього Закону щодо перерахунку пенсій із дати виникнення права на нього без обмеження строком у разі непроведення перерахунку з вини державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії.

[…]».

Суд зауважує, що позивач не може самостійно реалізувати право на перерахунок пенсії з дати виникнення права на такий перерахунок. Реалізація цього права перебуває в прямій залежності від поведінки держави в особі її органів, як тих, що уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення, так і тих, що уповноважені проводити перерахунок пенсії, що прямо передбачено Законом № 2262 і Порядком № 45.

Той факт, що довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року видана лише 15 липня 2022 року не може бути підставою для застосування положень ч. 3 ст. 51 Закону № 2262 та обмеження періоду перерахунку 12 місяцями.

З огляду на встановлені фактичні обставини та норми права, які регулюють спірні правовідносини, діючи на підставі ч. 2 ст. 9 КАС, суд дійшов висновку, що бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві, яка полягає у непроведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, підлягає визнанню протиправною.

Визнання протиправною бездіяльності пенсійного органу охоплює позовні вимоги в частині визнання протиправними його дій.

Водночас, з мотивів, що наведені вище, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій пенсійного органу щодо відмови провести перерахунок та виплату пенсії з 05 березня 2019 року.

Щодо позовних вимог в частині, яка стосується обмеження пенсії максимальним розміром, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

П. п. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3668 максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, Законом № 3668 внесено зміни у ст. 43 Закону № 2262, яку викладено в редакції Закону № 3668, а саме: «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262.

Згідно з п. 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

Відповідно до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 1774), який набрав чинності з 01 січня 2017 року, в ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774 з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262 відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що ст. 43 Закону № 2262 не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом № 1774 до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію у подібних правовідносинах в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, від 09 листопада 2020 року у справі № 813/678/18, від 10 вересня 2021 року у справі № 300/633/19, від 21 грудня 2021 у справі № 120/3552/21-а.

Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від цього правового висновку і в постанові від 07 жовтня 2022 року у справі № 640/7973/21, оскільки Законом № 3668, внесено зміни у ст. 43 Закону № 2262, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668.

Тобто, положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 та положення ч. 1 ст. 2 Закону № 3668 (у частині поширення її дії на Закон № 2262), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України в Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст. 17 Конституції України положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262.

Водночас положення ст. 2 Закону № 3668 (у частині поширення її дії на Закон № 2262), які дублюють зміст ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 № 7-рп/2016, та Законом № 3668 у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому у спірних правовідносинах пенсійний орган надав перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосував положення ст. 2 Закону № 3668.

Разом з цим Європейський суд з прав людини в п. п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку Суду, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Положеннями ст. 6 КАС встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення ст. ст. 1, 8, 92 Конституції України, а також на ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Крім того, у постанові від 03 листопада 2021 у справі № 360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що в разі наявності колізії між двома законами, які регулюють одне і те ж коло відносин і один з них визнано неконституційним, застосуванню підлягає підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

12 жовтня 2022 року Другий сенат Конституційного Суду України прийняв рішення № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 (231/21, 415/21), яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) приписи ст. 2 Закону № 3668 зі змінами, що поширюють свою дію на Закон № 2262, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

В п. 2 резолютивної частини цього Рішення зазначено, що приписи ст. 2 Закону № 3668 зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Зазначений шестимісячний строк сплинув 12 квітня 2023 року.

При цьому, розвиваючи юридичні позиції, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, Конституційний Суд України в Рішенні від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 вказав, що зі змісту ч. ч. 1, 2, 5 ст. 17 Конституції України у їх взаємозв`язку з ч. 1 ст. 46, ч. 1 ст. 65 Основного Закону України випливає конституційний обов`язок держави надати спеціальний юридичний статус громадянам України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, членам їхніх сімей, а також особам, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої у лютому 2014 року, із забезпеченням відповідно до цього статусу соціальних гарантій високого рівня. Встановлений ч. 5 ст. 17 Основного Закону України обов`язок держави забезпечити соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, поширюється як на громадян України, які безпосередньо перебувають на такій службі, так і на тих, яких звільнено з неї.

Окрім того, Конституційний Суд України в Рішенні від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022 звернув увагу на те, як витлумачено поняття юридичної визначеності в міжнародних актах та документах, згідно з якими, зокрема, «юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були зрозумілими й точними, а також, щоб їхньою метою було забезпечення передбачности ситуацій та правовідносин; юридична визначеність також означає, що держава загалом повинна додержувати взятих на себе зобов`язань щодо людей або виконувати їм обіцяне [поняття «виправданого (леґітимного) очікування»]» [Доповідь про правовладдя, ухвалена Європейською Комісією «За демократію через право» (Венеційська Комісія) на її 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року), перше речення § 46, § 48]; принцип правомірних (легітимних) очікувань, за тлумаченням Венеційської Комісії, виражає ідею, що «органи публічної влади повинні не лише додержуватися приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених [у особи] очікувань [спеціальне Дослідження Венеційської Комісії «Мірило правовладдя», CDL-AD(2016)007, пункт II.B.5.61]. Отже, юридичну визначеність в аспекті поняття правомірних (легітимних) очікувань слід розуміти не лише як право особи розраховувати на розумну та передбачну стабільність приписів актів права, чітке розуміння юридичних наслідків застосування таких приписів, а також як право особи на розумні очікування щодо послідовності та цілісності законотворчої діяльності Верховної Ради України як єдиного органу законодавчої влади в Україні.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон № 2262.

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 16 грудня 2021 року у справі № 400/2085/19, від 27 січня 2022 року у справі № 240/7087/20, від 20 липня 2022 року у справі № 340/2476/21, від 25 липня 2022 року у справі № 580/3451/21, від 30 серпня 2022 року у справі № 440/994/20, від 17 березня 2023 року у справі № 340/3144/21, від 25 травня 2023 року у справі № 640/10017/19, від 22 листопада 2023 року у справі № 320/1658/21, від 14 грудня 2023 року у справі № 640/15298/20, від 22 лютого 2024 року у справі № 560/8461/21, від 23 січня 2024 року у справі № 160/17347/22 та інших.

З огляду на викладене суд відхиляє аргументи пенсійного органу щодо наявності правових підстав для обмеження максимального розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років.

Також суд відхиляє заперечення відповідача, які ґрунтуються на відсутності відповідного бюджетного фінансування, оскільки відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат, гарантованих державою; гарантовані законом виплати, пільги тощо не можуть бути поставлені в залежність від видатків бюджету.

Суд встановив, що внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, який проведений на виконання рішення суду у справі № 640/35850/21, пенсійний орган застосував обмеження пенсії максимальним розміром.

Так, після перерахунку підсумок пенсії (з надбавками) склав 22 952,97 грн, проте ГУ ПФУ в м. Києві обмежило пенсію ОСОБА_1 максимальним розміром 14 970,00 грн.

З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин суд, діючи на підставі ч. 2 ст. 9 КАС, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві, які полягали в обмеженні пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час її перерахунку з 01 квітня 2019 року на виконання рішення суду у справі № 640/35850/22.

Разом з цим не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо обмеження розміру пенсії з 05 березня 2019 року десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які тратили працездатність, як безпідставні.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що при проведенні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 640/35850/21 з 05 березня 2019 року підсумок пенсії (з надбавками) склав 11 227,05 грн; обмеження пенсії максимальним розміром пенсійний орган не застосовував, що підтверджено розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № ФА143950-Міноборони з 05 березня 2019 року.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача на належне пенсійне забезпечення є зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року, без обмеження максимальним розміром, та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн (квитанція від 16 листопада 2022 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивачем не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у непроведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягали в обмеженні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 максимальним розміром при її перерахунку з 01 квітня 2019 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 червня 2022 року у справі № 640/35850/22.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 липня 2022 року № ВСЗ/579 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року, без обмеження максимальним розміром, та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повне судове рішення складено 08 квітня 2025 року.

Суддя Т.О. Кравченко