Справа № 380/22484/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/22484/24 пров. № А/857/900/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Мартинюк В.Я., м. Львів) у справі №380/22484/24 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Львівської митниці, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ №1401-о "Про звільнення ОСОБА_2 " від 04.10.2024 року; поновити на посаді заступника начальника митного поста-начальника відділу митного оформлення №2 митного поста "Львів-південний" Львівської митниці з 05.10.2024 року; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.10.2024 року по день винесення рішення судом першої інстанції.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України для подання позовної заяви із зазначенням в ній відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін. Встановлено десятиденний строк для усунення недоліку позовної заяви.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 позовну заяву повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що такий недолік, як незазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету не є суттєвим. Звертає увагу, що в позовній заяві зазначено РНОКПП позивача, відтак у суду була можливість самостійно перевірити наявність електронного кабінету заявника. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не забезпечено направлення ухвали про залишення без руху та повідомлення позивача на інші, вказані ним, адреси та контакти.

Апеляційний розгляд справи здійснено згідно ч.2 ст.312 КАС України в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, свої висновки суд першої інстанції обґрунтовував тим, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений законом строк.

Суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів із дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, позовну заяву може бути повернуто позивачу за умов, якщо позивач своєчасно отримав ухвалу судді про залишення позовної заяви без руху і не усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк.

Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 позовну заяву позивача було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлено десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків позовної заяви.

Відповідно до п.4 ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є, в тому числі, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресом місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 направлена супровідним листом на адресу: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Укрпошти про причини повернення/досилання листа зазначений лист повернувся у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання 11.12.2024.

Водночас, в позовній заяві, крім адреси АДРЕСА_1 , було вказано адресу для кореспонденції - м. Львів, пр. Шевченка, 15 оф. 2б.

Після надходження листа з поверненням ухвали про залишення позовної заяви без руху судом першої інстанції не забезпечено направлення вказаної ухвали на адресу, яку позивач вказав для листування, що позбавило його можливості виконати процесуальний обов`язок, встановлений статтею 18 КАС України, та усунути недоліки позовної заяви, що зумовило створення перешкод особі у доступі до правосуддя.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідивши причини повернення рекомендованого повідомлення про вручення, не сповістивши позивача за допомогою інших засобів зв`язку про залишення позовної заяви без руху, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції про повернення адміністративного позову є передчасною та прийнята з порушення вимог КАС України.

Апеляційний суд наголошує на дотриманні судом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположним свобод, яка захищає право особи на справедливий суд.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності. При цьому дотримання строків однаковою мірою стосується всіх учасників судового спору, які мають абсолютне право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви прийнята з порушенням вимог КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на викладене, слід передати позовну заяву до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року про повернення позовної заяви у справі №380/22484/24 скасувати та передати справу (заяву) на розгляд суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар