Справа № 950/360/25
Суддя: Бакланов Р. В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 950/360/25
Номер провадження 2-а/950/9/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Лебедині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги наступним 30.01.2025 року у ІНФОРМАЦІЯ_2 він отримав оскаржувану постанову від 23.01.2025, ухвалену уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Відповідно до зазначеної вище постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 , ним вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП). При цьому, згідно відомостей, викладених в постанові, правопорушення вчинено ним за наступних обставин: 15.01.2025 о 10:22 год під час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено, що він станом на 15.01.2025 своєчасно в семиденний строк не повідомив до ІНФОРМАЦІЯ_3 про зміну персональних даних, передбачених у пункті 34 статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме відомості про наявність прав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зважаючи на порушення відповідачем вимог процесуального закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, а також на неправильне застосування законодавства про адміністративні правопорушення, оскаржувана постанова є необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю.

Оскільки процедура притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення в сфері порушення правил військового обліку, вчинене в особливий період, склад якого характеризуються суворими санкціями, мінімальний розмір яких обчислюється сумою в 17000 грн., тоді як найменший розмір штрафу за законом України про кримінальну відповідальність становить менше 510 грн, вона має відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Таким чином, серйозність покарання за ч. 3 ст. 210 КУпАП підкреслює її "кримінально-правовий" характер в розумінні положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому особам, стосовно яких складено постанову за цією статтею, мають бути забезпечені всі гарантії, які передбачені в ст. 6 Конвенції.

В його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП встановлена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Оскільки диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, то в протоколі та постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинні бути зазначені конкретні приписи нормативно-правових актів, які були порушені особою.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в провину ставиться порушення таких приписів нормативно-правових актів:

- абзаци 1 та 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- підпункт 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України N 1487 від 30.12.2022.

Оскільки вимоги абз. 1 та 6 частини 10 статті 1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» містять загальні формулювання та не розкривають конкретного обов`язку, якого на думку відповідача я не дотримався, слід звернутися до пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України N 1487 від 30.12.2022.

Відповідно до зазначеного вище припису Правил, Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7- 1 частини першої статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Відповідно до пунктів 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: 7) місце проживання та місце перебування; 7-1) номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Так, відповідні персональні дані як то місце проживання чи номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти в нього не змінювалися, а тому відповідно у нього не виникло обов`язку повідомляти центр комплектування про такі зміни.

При цьому, в вину ставиться порушення обов`язку, передбаченого саме підпунктом 8 п, 1 Правил військового обліку, однак зазначений підпункт не зобов`язує повідомляти ТЦК та СП в семиденний строк про наявність права на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації.

Загалом право на відстрочку є добровільним у зв`язку із чим особа може скористатися ним в будь-який час до моменту призову на військову службу, а також варто зауважити, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку військовозобов`язаного повідомляти ТЦК та СП про наявність права на відстрочку від призову на військову службу в конкретний строк.

Таким чином, відповідачем притягнуто його до відповідальності за невиконання обов`язку який не закріплений жодним нормативно-правовим актом України, що очевидно є порушенням принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права, закріпленого статтею 8 Конституції України, а також вимог ст, ст. 7, 9 та 280 КУпАП.

Разом з тим, в оскаржувані постанові взагалі не згадуються будь-які докази, якими підтверджується вчинення правопорушення. В такій категорії справ, такими обставинами є конкретні відомості, які особа, зобов`язана повідомити, дата виникнення обов`язку повідомити певні відомості.

Дата завершення строку виконання такого обов`язку, а також можливість отримання зазначених відомостей держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем не досліджувалося жодного доказу, який може підтвердити чи спростувати вчинення адміністративного правопорушення, а також не досліджувалися обставини, які очевидно мають значення для правильного вирішення справи, а саме - можливість отримання відомостей про наявність права на відстрочку за допомогою електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Крім того, в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено дати та часу вчинення адміністративного правопорушення, дати виникнення обов`язку повідомити про зміну персональних даних та дати закінчення строку виконання такого обов`язку, тобто в частині обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в оскаржуваній постанові № СУ/107/2025 від 23.01.2025 року відповідачем зазначена лише загальна інформація про не повідомлення персональних облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому оскаржувана постанова не містить виклад обставин, установлених під час розгляду справи, і деталізації суті адміністративного правопорушення, а наведені у постанові формулювання є загальні та не містять, зокрема, відомостей про те, які саме облікові дані підлягали уточненню, яким чином виявлено їх відсутність та/або зміну, зміст таких даних, тощо, що не відповідає вимогам, встановленим ст. 283 КУпАП. Таким чином, відповідачем прийнято рішення про притягнення його до відповідальності та накладення штрафу, згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП, за відсутності будь-яких реальних доказів вчинення діяння, описаного в постанові від 23.01.2025, що очевидно є порушенням вимог Конституції України та Кодексу підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Оскаржувана постанова прийнята відповідачем 23.01.2025, однак того дня її примірник чи копія не вручалися, що підтверджується відсутністю мого підпису про отримання примірника постанови у самій постанові. Хоча він був присутній в ІНФОРМАЦІЯ_4 23.01.2025 реального розгляду справи там не відбувалося, після приїзду йому лише повідомили, що він отримає штраф, а саму постанову можна буде отримати у ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку із зазначеним примірника постанови йому не видали в день її ухвалення. 30.01.2025 він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 де йому повідомили, що може отримати копію постанови та видали її, що підтверджується печаткою про засвідчення копії оскаржуваної постанови.

Тому він просить визнати причини пропуску строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення поважними та поновити його. Визнати протиправною та скасувати постанову № СУ/107/2025 від 23.01.2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді накладення н штрафу у сумі 17000 грн. згідно частини 3 статті 210 КУпАП закрити у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою від 7 лютого 2025 року судом ОСОБА_1 поновлений строк для подання позовної заяви, справа була прийнята до розгляду, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до суду відзив у якому вимоги вважає необґрунтованими, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що ІНФОРМАЦІЯ_5 вважає оскаржувану постанову правомірною та законною. ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_2 . На заперечення щодо наведених Позивачем обставин та правових підстав позову, зазначаємо таке. ОСОБА_3 на ім`я голови Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) подав заяву від 15.01.2025 з документами, які на його думку, підтверджують право на відстрочку (копія заяви з додатком додається). До заяви додано довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, згідно якої вбачається, що датою початку здобуття освіти ОСОБА_4 є 01.09.2024. Відповідно до підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Правила), визначених у Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 (в редакції, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення та на момент складання протоколу), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Стаття 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначає, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Тобто, конкретний обов`язок військовозобов`язаних щодо повідомлення змін персональних даних визначений нормативно-правовим актом Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а тому, доводи Позивача про те, що його притягнуто до відповідальності за невиконання обов`язку який не закріплений жодним нормативно-правовим актом України, є необґрунтованими. Постановою КМУ «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо окремих питань ведення військового обліку та призову громадян під час мобілізації» від 31.12.2024 №1558, підпункт 8 пункту 1 додатка 2 до Порядку викласти в такій редакції: «8) у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України Про Єдиний державний Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.02.2025 5 реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;». Нормативно-правові акти набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо законом або цими актами не встановлено пізнішого терміну набрання ними чинності. Дана норма набрала законної сили з 16.01.2025. Звертаємо увагу суду, що на момент вчинення правопорушення та на момент виявлення факту даного правопорушення складення протоколу 15.01.2025, діяла норма підпункту 8 пункту 1 Правил «призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».» Стаття 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. У пункті 19 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом. Самі Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів містять норму, в якій зазначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення. Норми законодавства не звільняють призовників, військовозобов`язаних та резервістів від обов`язку особисто повідомляти ІНФОРМАЦІЯ_7 про зміну вищевказаних персональних даних, навіть після спливу семиденного строку, відтак правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП носить характер триваючого. Тому, у Відповідача не було можливості встановити факт правопорушення до моменту прибуття Позивача 15.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ). Відповідно до частини 7 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Факт виявлення адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем, було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення №СУ/107/2025 від 15.01.2025, а саме: під час особистого прибуття Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) (копія протоколу додається). Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.02.2025 6 Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою КМУ від 23.02.2022 №154, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення. А тому, просить відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови №СУ/107/2025 від 23.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, за необґрунтованістю та безпідставністю. Залишити постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №СУ/107/2025 від 23.01.2025 за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 без змін.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

23 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 була винесена постанова про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП відповідно до постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення за наступних обставин: 15.01.2025 о 10:22 год під час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено, що він станом на 15.01.2025 своєчасно в семиденний строк не повідомив до ІНФОРМАЦІЯ_3 про зміну персональних даних, передбачених у пункті 34 статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме відомості про наявність прав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді в судовому засіданні обставин справи у їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах(мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Частиною 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до вимог Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487 (додаток 2 до Порядку), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 цього Положення визначено завдання територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Абзацем 11 пункту 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про військовий облік і військову службу» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Водночас, у постанові № СУ/107/2025 від 23.01.2025 у справі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме облікові дані військовозобов`язаного відповідно до п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, не було оновлено і які можливо чи не можливо отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами.

Також, відповідно до п. 34 Порядку 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють, зокрема, надсилання у семиденний строк з дня видання наказу про прийняття на роботу (навчання), звільнення з роботи, завершення навчання (відрахування із закладу освіти) до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів повідомлень про зміну облікових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 4). Додатком № 4 Порядку передбачено форму повідомлення, яку подає навчальний заклад.

З огляду на зазначені приписи законодавства та, враховуючи, що відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, наданої Відповідачем, Позивач зарахований до Комунального закладу Сумської обласної ради, Лебединський педагогічний фаховий коледж ім. А.С. Макаренка» з 01.09.2024, на дату складання як постанови про накладення адміністративного стягнення 23.01.2025 у Відповідача мали б бути дані про те, що Позивач є студентом цього навчального закладу денної форми навчання.

Проте, в матеріалах справи не має жодного посилання на відсутність повідомлення з боку навчального закладу про прийняття на навчання ОСОБА_1 .

Крім того, порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3 (далі Інструкція), ця Інструкція визначає процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно з п. 3 розділу 2 Інструкції у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Пунктом 6 цього ж розділу Інструкції визначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Проте, оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містять посилання на докази, на підставі яких був зроблений висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Також такі докази відсутні в матеріалах справи.

До того ж, суд зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. Відповідач не надав доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, звертаючись до суду із зазначеним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., які підлягають з стягненню з відповідача - на користь позивача.

Керуючись статтями 5, 9, 72-77, 139, 241, 242, 246, 255, 271, 286 КАС України,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову № СУ/107/2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.01.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по частини 3 статті 210 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя: Роман БАКЛАНОВ